36 
til Asteracanthiun antarcticus mihi henvises til min tidligere Med¬ 
delelse om denne Art paa ovenanførte Sled. 
A. Sostjerner med 2 Rækker af kegledannede 
spidse Fodder uden Sugeplade, og som mangle Tarm- 
aåbning. (Luidia uden Randplader paa Armenes Rygside, Astro - 
perten med saadanne). 
1. Luidia Forbes. 
Armenes Antal varierer hos denne Slægt fra 5 til 9, men 
synes dog at være temmelig constant 5, 7 eller 9 hos hver Art; 
de ere i Regelen temmelig lange, hos nogle smalle, hos andre 
brede ved Grunden, men lobe spidst til imod Armspidsen; hine 
have en lille, disse en forholdsvis stor Skive. Rygsiden dækkes 
af saakaldte Paxiller d. v. s. af Grupper af fine Borster eller 
Smaapigge, som sidde paa den brede Endeflade af en lav Stotte, 
der hæver sig op fra Hudskelettel. Mellem dem er der enkelte 
Porer, som dog i Reglen ikke komme tilsyne, da Paxillerne slutte 
tæt til hinanden. Midt paa Skiven og midt ad Armryggene 
ere Paxillerne mindre og sidde ikke i regelmæssige Rækker, saa- 
ledes som paa Siderne af Armene, hvor de tillige ere storre. 
Forskjellen i Storrelse mellem de storste og de mindste Paxiller 
er iovrigt forskjellig hos de forskjellige Arter; ligeledes Antallet 
af Borsterne i de storre Paxiller. Armenes Bugflade indtages 
alene af brede, men korte Tverplader, der naae lige fr*» Fodgan¬ 
genes smaae Randplader til Armenes Siderande, som ogsaa dan¬ 
nes af dem; de ere mere eller mindre tæt beklædte med Pigge 
af forskjellig Storrelse og bære altid i Armens Siderand 2 spidse 
og sammentrykte, bevægelige Randpigge, den ene over den anden, 
der saaledes danne ligesom en doppelt Bræmme omkring hele 
Dyrets Periferi. Antallet af disse Bugplader stemmer med Fod¬ 
dernes og med Antallet af Paxiller i den tilstødende Række paa 
Armenes Rygside. Armen ender med den næsten cylindriske, 
