46 
af Atlanterhavet. — Figuren i Encyclopédie méthodique 
pi. 121 er vel rimeligvis efter et af de senegalske Exemplarer, 
men er altfor ufuldkommen til at afgjdre noget om deres Iden¬ 
titet med de brasilianske. Beskrivelsen i ,,System der Asteri- 
den” stemmer meget godt med de foreliggende Exemplarer; men 
det fremgaaer ikke, om Forfatterne have havt brasilianske eller 
afrikanske Exemplarer for sig. Derimod er jeg tilboielig til at 
troe, at Afbildningerne Tab. V. f. 4 ere udforte efter Exempla¬ 
rer af den rette L. scnegalensis , eftersom de vise meget bestemte 
Afvigelser fra L. Marcgravii ; Paxillerne midt paa Ryggen ere 
forholdsvis meget storre og Bugpladerne mindre tæt beklædte med 
de flade Pigge end hos L. Marcgravii. 
2. Astropecten Linck. 
De talrige Arter af denne Slægt forholde sig i de fleste 
Henseender ligesom Luidia -Arterne med folgende Undtagelser: 
Armene ere her altid 5, mere eller mindre korte eller lange, men 
altid temmelig brede. Forholdet mellem den lille og den store 
Radius varierer fra 1 : lVs til 1 : 8. Bugpladerne ere færre og for¬ 
holdsvis længere, eftersom derfor hver 2 eller 3Fodder og tilsvarende 
Grupper af Fodpapiller kun er e n Bugplade. Bugpladernes Rand¬ 
pigge ere ofte 2-3 paa hver Plade, men stillede i samme Linie, 
den ene efter den anden. Mellem Bugpladerne og Munden er 
der enten blot indskudt nogle faa pigklædte Smaaplader, eller 
et storre paxilklædt trekantet Parti indenfor hver Armvinkel. 
Rygsidens Rand dannes af en Række tykke og firkantede Rand¬ 
plader, hvis Antal stemmer med Bugpladerncs; de ere enten blot 
beklædte med Korn eller bære desuden en eller flere Rækker af 
lodrette kegledannede Pigge. Randpladcrnes Retning danner al¬ 
tid en mere eller mindre spids Vinkel med Armens Axe. Ryg¬ 
gens ovrige Deel er beklædt med smaae stjerneformige Paxiller, 
som bestaae af nogle faa cylindriske Smaapigge og kun langs 
med Randpladerne ere ordnede i Tvcrrækker. —• Slægten synes 
at tælle Arter i de allerfleste Have. 
