59 
Allerede Linné har en Aslerias minuta, men mellem dennes 
Lokalitet (Norge) og de citerede Figurer, hos Se ha (lab. V. f. 
IL og 15), som forestille en lille Asteriscus- Art fra Amerika, er 
ingen Overeensstemmelse mulig. Astericis minuta Linné synes 
altsaa at maalte udgaae af Systemet som uigjenkjendelig. De 
nævnte Afbildninger hos Se ha samt lig. 13 sammesteds, der til¬ 
horer en ganske anden Art med kortere Arme, og fig. 20 bos 
Linck (Asteriscus verrueulatus ?) citeres af Lamarck til hans 
Ast. exigua , der angives at være den mindste bekjendte Sostjerne 
og at være fra Amerika; Lamarcks Exemplarer havde kun 1 å 
3 cm i Diameter, altsaa ikke meget over 1". De samme 3 Fi¬ 
gurer hos Se ha repræsentere bos li la in vil le hans Ast. minut a. 
Ogsaa disse Arter maa jeg derfor ansee for blot nominelle. 
Ved Grays Astcrina minuta citeres ,,Seba t. V. f. 15. 15” (skal 
vel være 14 og 15) og Astcrias exigua Lam. Den korte Beskri¬ 
velse siger kun, at Bugpladerne have 1 eller 3 Ligge, i hvilken 
Henseende der skjelnes mellem en mindre Form med 1 eller 2 og en 
slorre med 3 Ligge paa hver Bugplade, at Rygpladerne ere kor¬ 
nede med nogle faa meget smaae Ligge paa deres ovre Rand, 
og at Randpladerne have en udstaaende Liggruppe. Undtagel¬ 
sesvis kan den have 4 eller 6 Arme. Grays Exemplarer vare 
fra St. Vincent i Vestindien. Stdrrelseri angives ikke. Saa- 
vel denne Beskrivelse som den korte Diagnose i ,,System der 
Asteriden” af Asteriscus minutus Miill. Trosch., der ligesom 
den her beskrevne Art er fra Brasilien, kan passe paa denne, 
men i Betragtning af, at det dog er paafaldende, at alle tid¬ 
ligere Beskrivelser af amerikanske Asterisker omtale dem som 
overmaade smaae, medens den foreliggende er en af de stdrste 
i Slægten, forekommer Identiteten mig dog usikker og Benævnel¬ 
sen i al Fald forkastelig. 
Af et Museet fra ,,Smithsonian Institution*' tilstillet Exemplar 
af don kaliforniske A. miniatus viser det sig, at denne Art baade 
i Stdrrelse og Habitus staaer meget na^r ved A. brasiliensis. 
