63 
* 
nogle endogsaa ere doppelte eller tredoppelle. De findes lige 
tæt overalt paa Ryghuden, h\or denne ikke er .sammenvoven med 
Bughuden. Pedicellarier findes ikke. 
Hr. Prof. K royer har taget flere Exemplarer af denne Art ved 
Valparaiso. Det storste af dem har 36 mm (ikke fuldt tV ( /') i 
Diameter; et af dem har en storre Radius af 19 og en mindre 
af 12 nm \ et andet af respektive 17 og 10 mni . 
4. Oreaster M. T r. 
Arterne af denne Slægt frembyde et lignende Omrids som 
Asteriscus , Goniodiscus og Aslrogonium: en regelmæssig frem- 
straalet Stjerne med korte, brede og spidse Arme og afrun¬ 
dede Armvinkler. Forholdet mellem den store og lille Radius 
vexler fra 1:2 til 1 ; 3- Kanten er ikke saa skarp som hos en 
Asteriscus , men heller ikke saa hoi som hos en Goniodiscus; men 
hvad der meest bidrager til at give OreasJer-Arterne et afvigende 
Udseende, er Legemets betydelige Tykkelse eller Hoide og den 
som Fdige deraf stærkt hvælvede Ryg. Paa Ryggen dannes Hud¬ 
skelettet af et regelmæssigt Net af Kalkstykker med mellemlig¬ 
gende store Porefelter med mangfoldige Porer; begge Dele ere 
beklædte med Korn, og det netformige Hudskejet bærer desuden 
en Deel lave Pigge. Dyrets Omkreds dannes af en Række runde 
pigbevæbnede og kornbeklædte Randplader; Bugfiaden udfyldes 
nærmest Randen af en Række lignende Randplader, der dog ikke 
lage Deel i Dannelsen af Dyrets Omkreds, og forresten af runde 
regelmæssigt ordnede Smaaplader, beklædte med Korn og Pigge. 
Porer findes ikke paa Bugsiden, derimod kan der findes smaae 
Pedicellarier paa begge Sider af Dyret. — Det synes imidlertid, 
at Slægtskaraktererne modificeres meget betydeligt hos yngre In¬ 
divider, og de meget smaae Unger synes at ligne Astrogonium- 
Arterne overmaade meget baade i Henseende til Formen og i 
Henseende til de for denne Slægt opstillede Karakterer. 
Slægten Oreaster , hvis Arter opnaae en anselig Storrelse. 
5 
