(57 
✓ 
A og B) af Asterias reticulata tilligemed en mindre udtømmende 
Beskrivelse. Han kommer igjen tilbage til den 1775 i sin Be- 
arbeidclsc af L i n n é s System *). Muller afbilder den som brun 
og beskriver den det ene Sted som rodgul, det andet Sted som 
blaalig med Tilfoiende, at den forandrer sig ved Indtorring og 
bliver brungul; Storreisen angives til IV 2 Fod i Tvertnaal; han 
omtaler ogsaa en firarmet Form fra Curacao og angiver den at 
være hyppig ved Antillerne og i den mexicanske Havbugt, men 
at den ogsaa lindes i de andre indiske Have. Allerede 1777 
beskrives og afbildes den igjen meget smukt af Schr o eter**), 
medens B r u g u i er e ***) 1791 gav en i det Hoieste taalelig Frem¬ 
stilling af den. 
Retzius skal have beskrevet den under 2 Navne, nemlig 
som Ast. pentascyphus og Ast. reticulata , men jeg har ikke kun¬ 
net efterslaae hans Arbeide*J*). La m arck*j"J*) angav den urig- 
tigen som beboende ,,1’ocean des Grandes - Indes”. Blain- 
v i 11 e *fi*'i*) optog den baade som Ast. reticulata og som A. Sebæ, 
idet ban benforte Sebas Afbildninger til 2 forskjellige Arter. 
Endelig ligurerer den hos Gray**j*) i det Mindste under 3 for¬ 
skjellige Navne, nemlig som l J entaceros grandis (Seba l. VIII), 
reticulatus Lin. og gibbus (Linck f. 36, Seba tab. Vil f. L), hvilke 
Joh. Muller og Tros ch el med fuldkommen Ret forenede igjen, 
hvad end Gray senerehar anfort derimod. De nævnte 
P. L. S. Muller, des Ritters Carl v. Linnés vollstå ndiges Natursystem 
VI. 1. Bd., 1775, p. 134. 
**) J. S. S ch roeter, Abhandlungen uber verschiedene Gegenstånde der 
Naturgesehichte II. 1777, p. 200 tab. I. 
***) Bruguiére, Encyclopédie mcthodique, Vers. pi. 100 f. 6, 7, 8. 
Retzius, dissertatio sistens species cognitas Asteriarum. Lundæ 1825 
p. 14 og 25. 
-j-f) Lamarck, histoire des animaux sans vertebres. II. (1816). 
iff) B I a i n v i 11 e, manuel d’actinologie, 1834, p. 240. 
*f) Ann. nat. hist. VI. p. 276. 
**f) ibid, XX. p. 195. 
