100 
Sted ikke har gjort Andet end udskrive og just ikke heldigt omskrive 
Teilmann; thi havde han selv efterseet den let tilgjængelige Kilde, 
han paaheraaber sig, maatte han naturligviis have opdaget sin 
Forgængers Feiltagelse, og den hele Bemærkning vilde da være 
faldet bort af sig selv. Men er en slig Citeren paa anden Haand 
stedse mislig, saa er den dobbelt forkastelig i et Tilfælde som 
dette, hvor der paa Grund af Fabers ovenanforte Indvending var 
en særlig Opfordring til selv at see efter. Da de faa ovenfor 
citerede Ord ere Alt, hvad Dr. Kjærbolling paa dette Sted siger 
om Fuglen; da han, der ellers sandelig ikke er noieregnende med 
den Hjemmel, han paaberaaber sig, i dette Tilfælde ikke har 
havt nogensomhelst anden Erfaring for dens Forekomst her 
i Landet at anfore, er der aldeles Intet vundet ved denne hans 
fdrste Meddelelse, og jeg skal ikke opholde mig længere ved den. 
Det andet Sted, hvor Dr. Kjærbolling har omtalt Piens tri- 
dactylus er i Texten til hans Billedværk over de danske Fugle 
(i hvilket den er afbildet Tab. IX. Fig» 4 ); her hedder det 
nemlig Side 65: ,, Kun een Gang har jeg iagttaget denne mere 
norddstlige , her sjelelne Form , nemlig i October 1848 i Thyrs¬ 
bæk Skov; da jeg vor Fuglen saa nær , at jeg tydeiigen skjelnede 
den gule Hætte , kunde en Feiltagelse neppe finde Sted," Det er 
umuligt at læse disse Ord uden forundret at sporge, hvorfor der 
ikke Findes del Mindste om denne Historie i Naumannia. I 
Tidsfolgen mellem Hr. Kjærbollings Iagttagelse og hans tvende 
Publicationer kan Grunden ikke soges. Tredie Hefte af Naumannia 
er nemlig udkommet i Slutningen af 1850; K.’s Opsats i dette 
Hefte kan af indre Criterier sees at være skrevet efter Udgangen 
af Juni Maaned samme Aar; forste Hefte af Texten til Danmarks 
Fugle er publiceret i forste Halvdeel af Januar 1851; Iagttagel¬ 
sen endelig skal jo være gjort i 1848 og kunde altsaa ligesaa 
godt og bedre være meddeelt i Begyndelsen af 1850 end i Slut¬ 
ningen af 1851. At antage det for en Forglemmelse, at der i 
Naumannia ikke er talt om denne Iagttagelse, er selv med den 
bedste Yillie neppe muligt; man kan forstaae, at en eller anden 
Fugl, og saaledes ogsaa den nævnte Spætte, af Vanvare kunde 
