106 
Bidrag til Kundskab om de nordiske Lncernarier. 
Af 
Professor J. Steenstrup. 
( Meddelt i Modet d. 8de April 1859). 
De Former af Slægten Lucernaria , som forekomme ved Dan¬ 
marks og de danske Bilandes Kyster, ere efterhaanden i et ret 
anseeligt Antal bievne indsamlede for Universitetets zoologiske 
Museum; de have derhos, skjondt kun opbevarede i Spiritus, 
vist sig i en saa lempelig Grad forandrede ved Indvirkningen 
af denne Opbevaringsvædske, at man selv ved et losere Gjen- 
nemsyn og selv paa saadanne Individer, der havde trukket sig 
mest sammen, uden Vanskelighed maatte erkjende, at der var 
visse bestemte Former, som under Gjennemsynet af det store 
Antal af Individer stedse gjentoge sig. Disse idelig tilbageven¬ 
dende men kun faa Former fandtes fremdeles at afvige fra hin¬ 
anden ved Forhold, som netop ved Afbildninger efter de levende 
Dyr ere fremhævede som Skjelnemærker mellem forskjellige Arter, 
saa at der neppe kunde være Tvivl om, at man havde bestemte 
Arter for sig i de Grupper, hvori Formerne allerede ved forste 
Oiekast saa at sige sondrede sig, noget som et noiagtigere Efter¬ 
syn i alle Henseender syntes at bestyrke. Disse Forhold vare 
især Stilkens Længde, sammenlignet med Længden af Klokken, 
dennes Tilboielighed til at holde sig meget udbredt eller omvendt 
til at danne et dybere Bæger, Tilstedeværelsen eller Mangelen 
af de gaadefulde Randlegemer i Udsnittene imellem Klokkens 
Arme og, naar de ere tilstædc, da disse Randlegemers Storrelse 
og Form. 
Efter disse Mærker faldt Materialet i tre tydelige Grupper, 
hvilke jeg for Oieblikket antager kun at gjengive ligesaamange Ar¬ 
ter, i hvis Begrændsning og Benævning jeg imidlertid ikke stem¬ 
mer aldeles overens med mine Forgængere, hvorfor jeg i al Korthed 
skal her anfore de af mig gjenkjendte Arter og disses Synonymie. 
Jeg gjor dette saameget hellere, som der fra Museet til flere frem¬ 
mede Samlinger er afgaaet endel Exemplarer betegnede paa 
denne noget afvigende Maade, og denne Betegnelse vil altsaa kun 
