114 
staaer Sydhavets Rethvaler langt nærmere end Grnnlandshva- 
len, hvilken sidste ved sit langt storre Hoved og ved Særegen¬ 
heder i Craniets Form er saa afvigende fra de andre hidtil be- 
kjendte Sletbage, at denne Slægt ret naturligen deler sig i 2 Grup¬ 
per, hvoraf den ene udelukkende tilhorer det polare lishav, den 
anden de tempererede Have; medens der slet ingen Sletbage fore¬ 
kommer i de egentlig tropiske Have. 
d. 8de April. Hr. Professor Steenstrup gav en Oversigt over Lucernaria- 
Slægtens hidtil opstillede nordiske Arter (See Side 106). 
Hvorpaa Hr. O. Morch gav en Udsigt over de centralameri¬ 
kanske Cyrene- Former og paaviste, at de amerikanske Former af 
denne Gruppe adskille sig fra den gamle Verdens ved en dyb og 
smal Siphonalsinus. Uden at omtale denneEiendommelighed havde 
allerede Rafinesque i 1820 dannet en egen Slægt af en af de ame¬ 
rikanske Former, Cyclas carolinensis Bosc, og med denne Slægt 
kjender man ialt 4 Bloddyrsslægter, der tilhore den nye Verden 
og optræde med Aanderor, medens de ovrige Slægter af de Fami¬ 
lier, hvortil de hore, typisk ere uden saadanne. De tre andre ere 
Pomacea Perry blandt Ampullariacea^ Leiosolenus Carp. blandt Mo- 
diolacea og Leila Lea blandt Anodonterne. 
d. 25de Novbr. Professor Reinhardt meddeelte 1) en critisk Bemærkning 
om de Angivelser, der haves om den tretaaede Spættes ( Picus tri- 
daclylus ) Forekomst her i Landet (see S. 97); og 2) foreviiste et 
Exemplar af Momotus subrufescens Scl., paa hvilken den ene af 
Halens tvende midterste spatulate Fjer netop er i Frembrud og, 
skjondt den neppe har naaet Halvdelen af sin normale Længde, 
allerede freinbyder den spatulate Form. Herved modbevises den 
af Richard Schomburgk i Naumannia I. IV. p. 20 givne Forklaring, 
ifolgehvilken densæregneFormafdisseFjer hos Momotus brasiliensis 
skulde hidrore fra, at Fuglen under Rugningen afslider et Stykke 
af Fanen ved at skure den mod Randen af Reden. Thi ligesom 
det er vist, at denne Forklaring ikke lader sig anvende paa den 
foreviste Fugl, hvor den ene spatelformige Haleljerend ikke naaer 
de ovrige kortere Styreres Længde, og altsaa ikke har kunnet blive 
slidt paa anden Maade end disse, saaledes er det paa den anden Side 
klart, at det maa være den samme Aarsag, der saavel hos Mo¬ 
motus brasiliensis som hos de med den beslægtede Arter frembrin¬ 
ger de 2 midterste Styreres eiendoinmelige Form, og denne Aarsag 
synes at maatte soges i en spontan Alfalden af Fanens Straaler paa 
et bestemt Sted af Fjeren. 
Herefter begyndte Samme en Fremstilling af Rugeforholdene 
hos Crotophaga- Slægten. 
d. Ode Dccbr. Professor Reinhardt sluttede sit Foredrag om Redebygningen 
og Rugeforholdene hos Crotophaga-S\ægten. (Trykt i Oversigten 
over Videnskabernes Selsk. Forhandl. Jan. 1860). 
