37 
de midterste Halefinnestraalers traadformige Forlængelse hos de 
mindste Unger ikke medregnet. Brystfinnerne udspringe under 
det sidste eller næstsidste Pladepar og ere kortere end 
Bugfinnerne. Halefinnen er rudeformig i alle Aldere (saa vidt 
som de foreligge); hos de meget unge ere de midterste Straaler 
endog traadformigt forlængede. Underkjæven er frem¬ 
springende og spidst afrundet. Overkjæven er kun udstyret med 
Kartetænder; de saakaldte «dents en cil»» eller Kamtænder mangle 
ganske. (Poey har derfor Ret i at beskrive den som homodont 
i Modsætning til Duméril, der indordner den blandt de hetero- 
donte). Til en rundaglig, bagtil indskaaren Tandkarte paa Ganen 
svarer en mindre, aflang, paa Tungen. Paa de yngste Exem- 
plarer udmærke de 4—5 forreste Par af Underkjævens Tænder 
sig ved deres Storrelse og krumme Form, som Poey beskriver 
det hos E. sphyrænarum. Farvetegningen synes at være omtrent 
den samme som hos E. naucrates: et morkt Baand paa Siderne 
af Hovedet, fortsættende sig langs henad Kroppens Sider med 
en fin lys Linie nedenfor det; den ovre lyse Linie er mindre 
tydelig, og paa flere af de yngre Exemplarer er hele den be¬ 
skrevne Tegning enten ganske utydelig eller kun meget svagt an¬ 
tydet. Halefinnens ovre og nedre Rand ere hvide hos yngre 
Exemplarer; ligeledes ere Gatfinnens og Rygfinnens forreste og 
hojeste Del samt Bryst- og Bugfinnerne hvide eller hvidlige. 
3. Echeneis ro mora L. 
Af denne vel bekjendte Art har der foreligget mig 69 Ex¬ 
emplarer fra de forskjelligste Steder: Middelhavet, Atlanterhavet, 
Vestindien, det indiske Hav og Sydhavet. For 23 af disses 
Vedkommende er det udtrykkeligt angivet, at de ere tagne paa 
Hajer, og for fleres særligt, at de ere tagne paa «Hvidhajer« 
(Carcharias lamid). Det eneste Exemplar, som Poey fik (af ham 
beskrevet under Navnet E. postica ) sprang ud af Munden paa 
en Galeocerdo tigrinus . Det var jo ogsaa paa en Galeocerdo , 
at de Exemplarer bleve fundne, som have foranlediget Artens 
