183 
Skinne- og Lægben i det Væsentlige til de Figurer, Nodot har 
givet af disse Knogler hos Schistopleurum typus 1 ) , og frembyde 
alle de Særkjender, hvorved de hos denneSlægt og hos Glyptodon 
adskille sig fra de samme Knogler hos Panochlhus og Hoplophorus 
(s. str.) 2 ). De ere nemlig nedentil sammenvoxede i et saa langt 
Stykke, at det næsten udgjor Tredjedelen af deres hele Længde, 
og Lægbenet rager ikke med den ydre Ankelkno ( malleolus exter - 
nus) nedenfor Skinnebenet, men ender i Niveau med den ovrige 
Del af den distale Ledflades nederste Rand. Hertil kommer 
endelig, at Overarmsbenene mangle Armknohul ( foramen supra- 
condyloideum) , og der kan saaledes ingen Tvivl være om, at 
Lunds Hoplophorus euphractus maa henfores til en af disse 
Slægter. 
I Folge Burmeisters Undersogelser skulle Slægterne Glyp¬ 
todon og Schistopleurum stemme ganske overens i hele den 
indre Benbygning 3 ) og kun adskille sig ved en, iovrigt langt 
fra uvigtig Forskjel i Halens Længde og Halepandserets Be¬ 
skaffenhed. 
*) Mémoires de l’acad. Impér. de Dijon. 2 Ser. T. V. Atlas, tab. XII, 
f. 17—28. 
3 ) Efter hvad der er oplyst i Note 2 Side 166, kan Navnet Hoplophorus 
neppe med Rette anvendes til nogensomhelst Glyptodont-Slægt. 
Den Slægt, som Burmeister har kaldt saaledes i sine seneste Ar¬ 
bejder, maa derfor vistnok skifte Navn; jeg overlader imidlertid gjerne 
til Andre at bringe et nyt i Forslag. — Jeg skal endnu til lettere 
Forstaaelse tilfoje, at medens Lunds Slægt Hoplophorus er ensbe¬ 
tydende med den hele Glyptodont-Gruppe, er hans Slægtsnavn senere, 
da der viste sig Trang til Opstillingen af flere Slægter indenfor Grup¬ 
pen, blevet fastholdt for en af disse ikke blot af Burmeister, men 
allerede langt tidligere af Nodot, dog rigtignok af hver paa sin 
Maade. Nodots Hoplophorus falder sammen med Burmeisters 
langt yngre Slægt JDoedycura, Burmeisters Hoplophorus er en Del 
af Nodots mindre naturlige Slægt Glyptodon. 
s ) Anales del Museo publico de Buenos Aires, Tomo segundo, Entrega 
decima. Buenos Aires, 1872, og: 
Archiv fur Naturgeschichte, 38ster Jahrg., 3 Heft (1872), S. 262. 
Burmeister vil derfor egentlig heller ikke have Schistopleurum 
betragtet som mere end en Underslægt. 
