185 
skal, hvad Kroppandseret angaar, indskrænke mig til at anfore, 
al de storste Smaaplader, som, fra andre Glvptodont-Pandsere 
at slutte, tor antages at hidrore fra den midterste Del af Lænde- 
Regionen, ere22Mm. tykke og45Mm. i Tværmaal og i deres Skulptur 
vise megen Lighed med de tilsvarende Smaaplader hos Nodots 
Schistopleurum typus. Den rosellignende Figur paa deres overste 
Flade frembyder en ujævn, ru Overflade med talrige fine Huller, 
om end ikke fuldt saa hvas, som det efter den nysnævnte For¬ 
skers Afbildninger at domme 1 ) er Tilfældet hos hans Dyr. Ro¬ 
settens næsten kredsrunde Midtfelt er omgivet af en Kreds af 
mindre Felter, som oftest otte i Tallet, der adskilles indbyrdes 
og fra Midtfeltet ved dybe og ujævne Furer eller Render. 1 Ren¬ 
den omkring delte sidstnævnte Felt ses flere eller færre, men 
som oftest sex storre Huller, i hvilke der i Analogi med lignende 
Huller i Smaapladerne i nulevende Bæltedyrs Pandsere, hos det 
levende Dyr rimeligvis har siddet tykke, grove Borster. Endelig 
kan endnu bemærkes, at Midtfeltet paa de her omtalte Smaa¬ 
plader sædvanligt er ganske lidt udhulet. Men blandt de mange 
andre foreliggende Smaaplader er der nogle, som udmærke sig ved 
en ganske afvigende Form ; de danne nemlig firsidede, lidt skjæve 
Pyramider med afrundede Kanter eller skjæve Kegler. Nedentil 
frembyde de til alle Sider tykke, lodrette Flader, som danne tak¬ 
kede Somme, ved Hjælp af hvilke de have været meget fast og noje 
forbundne med hinanden indbyrdes eller med de lilstodende Smaa¬ 
plader; denne nederste Del har selvfølgelig været sænket ned i 
Huden, og de kunne derfor maaske rigtigere beskrives som Smaa¬ 
plader, hvis overste Overflade rejser sig i Vejret i Form af en Py¬ 
ramide af den ovenfor beskrevne Form. De ere af meget for- 
skjellig Storrelse; de storstes skjævt firsidede eller i enkelte Tilfælde 
femsidede Grundflade er omtrent 60 Mm. i Tværmaal; deres Hojde 
(Tykkelse) naar ligeledes denne Storrelse, og af denne Ilojde 
falde de 40 Mm. paa den frit fremragende Pyramide. Det kan 
*) Mém. de l’acad. lmpér. de Dijon. 2me Sér. T. V. Atlas. PI. 3, fig. 2. 
