192 
Schistopleurum elongatum giver ikke S. typus Noget efter i 
Storrelse og har ligesaa vel som denne en meget storre Hoved¬ 
skal end Lunds Art. En Sammenligning mellem det S. 190 
givne Omrids af denne sidstes Cranium og den Afbildning af 
Craniet af Schistopleurum elongatum , som Burmeister har 
offentliggjort 1 ), vil desuden vise ogsaa anden Forskjel og navnlig 
den, at Schistopleurum euphractum afviger ikke mindre fra S. elon¬ 
gatum end fra S. typus ved den forholdsvis meget betydeligere 
Brede, som Craniet har tværs over Tindingegruberne. Men til 
disse Afvigelser kommer fremdeles en ikke uvigtig Forskjel i 
Tændernes Bygning hos de to Glvptodonter, om hvilke Talen er. 
Burmeister har nemlig oplyst, at der hos Schistopleurum elon¬ 
gatum slet intet Spor findes til Bigrene paa de tre forreste 
Tænder i Underkjæben, og at der selv i den ovrige Del af Tand¬ 
sættet ingen Bigrene udgaar fra Tværlisten i det midterste af 
Tændernes tre rhombiske Afsnit. Hos Schistopleurum euphractum 
derimod vil man i det midterste Afsnit af alle Overkjæbens Tænder, 
de tvende forreste undtagne, finde et Par korte Bigrene ud- 
gaaende fra Tværlistens indre Halvdel, og selv i Underkjæben er 
der et, rigtignok kun netop synligt, Spor til slige Grene paa 
enkelte af Tænderne; hertil kommer fremdeles, at Under- 
kjæbens tre forreste Tænder ikke ganske mangle Bigrene som 
hos S. elongatum , men ere vel forsynede med slige baade i deres 
forreste og bageste Afsnit. Lunds Art staar saaledes, hvad 
Tændernes Bygning angaar, imellem Schistopleurum elongatum og 
S. typus , den af Arterne, hos hvilken Bigrenene ere tilstede i 
storst Tal og mest regelmæssigt udviklede. 
Allerede paa Grund af den i Navnet udtrykte Beskaffenhed 
af Pandserets Skulptur eller Gravering maa Schistopleurum læve 
være meget forskjel lig fra den Art, med hvilken vi her beskjæf- 
tige os. Hvorvidt der er nogen iøjnefaldende Forskjel i Cra- 
niernes Form maa lades uafgjort, da der ikke hidtil er fundet 
’) Anal. etc. Tomo seg. PI. XXVI. 
