198 
eller tredje Taa) er unægtelig noget storre end det tilsvarende af 
• 
det unge Individ fra Escrivania-Hulen; men jeg kan saa meget 
mindre lægge Vægt herpaa, som Rullebenet ( astragalus ) og Hæl¬ 
benet ( calcaneus ) fra selv samme Hule nøjagtigt svare baade i 
Storrelse og Form til de samme Knogler af Schistopleurum eu- 
phractum fra Escrivania-Hulen. 
Inden vi forlade denne Art, skal jeg endnu tilfoje et Par 
Ord om nogle ikke uvigtige Forhold i Glyptodont-Craniet, om 
hvilke Hovedskallen fra Escrivania-Hulen kan give nogen Oplys¬ 
ning paa Grund af, at Sommene mellem de enkelte Knogler til 
Dels endnu ikke ere ganske forsvundne. Hvad forst Mellem- 
kjæbebenene angaar, da harHuxley allerede ment at findeSpor 
af en Som, som betegnede Grændsen mellem Mellemkjæbebenets 
opstigende Gren og Overkjæbebenet, og som viste, at den om¬ 
talte Gren er meget smal i Midten, men atter bliver bredere 
opad og der stoder til Næsebenet, saa at Næsehulens ydre Aab- 
ning altsaa alene begrændses af Næsebenene og Mellemkjæbe- 
benene med fuldstændig Udelukkelse af Overkjæbebene 1 ). Denne 
Mening har Burmeister imidlertid trot at burde forkaste. Efter 
forst at have antaget, at Glvptodonternes Mellemkjæbeben ligesom 
Dovendyrenes slet ingen opstigende Gren besad 2 ), har han, efter 
at være bleven bekjeridt med G e r v a i s’allerede i det Foregaaende 
omtalte Figur af et ungt Glyplodont-Cranium, senere i en Tillægs- 
Bemærkning 3 ) rettet sin tidligere Opfattelse derhen, at Mellem- 
kjæbebenene nok have en opstigende Gren, men at denne dog 
kun naar op til den ydre Næseaabnirigs halve Hojde, saa at 
denne Aabnings Peripheri nu antages at dannes paa hver Side 
af tre forskjellige Ben, Næsebenet, Overkjæbebenet og Mellem- 
kjæbebenel. Men efter Craniet fra Escrivania-Hulen at domme, 
maa jeg holde Huxleys Angivelse for rigtig. Ganske vist 
') Philos. Transact. f. MDCCCLXV, Vol. 156, S 47. 
2 ) Anales del Mus. publ. etc. Entrega septima, S. 24—25 og Entr. de 
cima, S. 240. 
3 ) Anales etc. Entr. decima (1872), S. 281. 
