238 
Den af Blasius opstillede Art Arvicola campestris er sikkert 
kim en tilfældig Varietet af Arvicola agrestis. Det eneste, hvor¬ 
ved den efter Blasius’s egne Ord specifisk skjelnes fra A. 
agrestis , er Formen af den mellemste Kindtand i Overkjæben, der 
hos A. campestris har 4 Emailleslynger, medens den hos A. 
agrestis har 5. Der anfores vel tillige, at den bageste Tand i 
Overkjæben hos A. campestris har 5 Kanter udvendig, medens 
den tilsvarende Tand hos A. agrestis har 4; men Blasius selv 
tillægger ikke denne Forskjel nogen Betydning, og jeg har ofte 
hos A. agrestis fundet denne 5te Kant mere eller mindre lydelig 
udviklet. Det eneste Skjelnemærke, der altsaa bliver tilbage, er 
Formen af den mellemste Tand i Overkjæben; men dette Mærke 
er heller ikke constant. 
Den Form, som den mellemste Tand i Overkjæben i Reglen 
har hos A. agrestis , er saaledes som Blasius har beskrevet og 
afbildet den, skjont den bageste, 5te, Emailleslynge langt¬ 
fra altid har denne regelmæssige trekantede eller firkantede Form. 
Den 5te og den 4de Emailleslynge kunne betragtes som op- 
slaaede af een Slynge derved, at den Side, der paa denne vendte 
indad mod Mundhulen, bojede sig henimod den modsatte Side 
og tilsidst berorte den; og i Virkeligheden findes der i Naturen 
hos A. agrestis alle Overgange mellem disse Stillinger af Emaillen, 
saa at det bliver umuligt at fastsætte Grændsen mellem A. 
agrestis og A. campestris. 
Saadanne Overgangsformer ere vel ikke almindelige, men de 
findes dog i et saa stort Antal, at man ikke kan undlade at 
tage Hensyn til dem. Det er vanskeligt at angive det Procent¬ 
antal, hvori de forekomme; jeg har i det mindste fundet 5 pCt. 
iblandt 430 Exemplarer af A. agrestis , alle fra Sjælland, de fleste 
tagne i Uglegylp fra forskjellige Skove i Kjobenhavns Omegn, 
enkelte i Vaagegylp fra Groftkanter og Gjerder paa Enge og 
skoles Program for 1865). Her opfores Navnet «Hypudæus arvalis 
Pall.» uden nærmere Oplysninger (skjont der ellers findes Anmærk¬ 
ninger ved mange almindeligere Dyr). 
