243 
tarierne, behover jeg blot at nævne Rauffmann, Rauter, 
Uhlworm, Warming og Delbrouck, ikke at forglemme 
Weiss, Hanstein, Majewsky, Martinet og Reinke. Men 
desuden ere Trikomdannelser lejlighedsvis omtalte af mangfoldige 
andre Forfattere og ofte i Skrifter, der handle om ganske andre 
Emner 1 ); at omtale dem udforlig vil> her ikke være paa sin 
Plads og vilde desuden optage fo negen Plads, hvorfor jeg 
ganske skal undlade det. 
Med efterfølgende Undersøgelser har jeg været beskæftiget 
i Sommeren og Efteraaret 1875 og har blot tilsigtet at gdre 
nogle flere Former bekendte end den allerede i Forvejen meget 
store Masse, som i Tidens Lob er bleven behandlet. Jeg skal 
da begynde min Fremstilling med de simple Haar hos 
1. Gronovia sondens. 
Gronovia scandens er en klatrende Plante; ved Hjælp af 
meget store Hageborster formaar den at hæfte sin lange, tynde, 
bojelige Stamme fast til Omgivelserne paa samme Maade som 
vor danske Galium Aparine . Saavel Stængel som Rlade ere tæt 
besatte med forskellige Trikomer, af hvilke jeg navnlig har stu¬ 
deret Hageborsterne. 
•> 
Paa Stængelen findes tre forskellige Trikomformer: a) Borste- 
haar dannede af én Epidermiscelle; de staa ikke paa nogen 
«bulbus», ende med afrundet Spids og ere saaledes ikke slik¬ 
kende, men forsynede med store, nedadvendte Kulikular- 
pigge. b) Borstehaar, ligeledes éncellede, som derimod ende 
spidst og have opadvendte Kutikularpigge; de staa paa en 
yderst svag Bulbus, der hyppig blot er dannet ved Strækning af 
nogle faa Celler i forste subepidermale Lag, dog ogsaa under- 
i) Sé f. Eks. Reinke: "Morphologisclie Abhandl.» (Gunneratrikomerne). 
Leipzig 1873. 
Pranti: «tinters, iiber Gefasskryptogamen* (Hymenophyliaceernes 
Trikomer), 1875. 
Darwin: «Inseclivorous Plants«. London 1875. 
10 * 
