268 
16. Malpighiaceæ. 
En stor Del M a 1 p i g h i a c e e r er udstyret med extraflorale 
(extranuptiaie) Nektarier, déls paa Bladene (Bunchosia o. a.), déls 
paa Bægerbladenes Yderside (BunchosiaM alpig hia , o. m. a.). 
Detaillerne angaaende disse Organers, navnlig de calycinales, 
Stilling og Antal, skal jeg ikke indlade mig paa, da man vil 
kunne finde Oplysninger herom hos Jussieu 1 2 3 ); jeg skal her 
blot gore opmærksom paa deres anatomiske Bygning. Jussieu 
siger desangaaende : 
«Ces diverses modifications de la surface indiquent celles du 
tissu glanduleux qui se présente en dessous de 
répiderme 9 )«. 
Af hans hele Fremstilling og Figurerne fremgaar det fremdeles. 
r 
at han antager Tilstedeværelsen af en meget smaacellet Epider- 
mis ovenover et «tissu propre de la glande et forme par des 
utricules serrés et extrémement unis.» 
Et Længdesnit af Kirtlen viser os imidlertid det Fejlagtige i 
hans Anskuelse; hvad Jussieu kalder Epidermis, er ikke andet 
end Overhudens meget fortykkede Ydervægge, hvis mægtige, gule 
Kutikula er meget iøjnefaldende; det secernerende Yæv er der¬ 
imod netop selve Epidermis 8 ), hvis Celler ere meget smalle og 
prismatiske, ganske som vi ifolge Reinke finde dem hos Prunus- 
Glandlerne 4 ) og mange andre Steder, hvor Epidermis har over¬ 
taget det nektarafsondrende Arbejde. Et Snit gennem Grænsen 
*) Jussieu: Monographie des Malpighiacées; se: Archives du Museum 
d’histoire naturelle., Tome 111, Paris 1843, S. 33. 
2 ) Udhævet af mig. 
3 ) Ligesom paa Lovbladenektarierne hos Bunchosia, der dannes derved, 
at Overhudscellerne radialdeles og danne en lille, rundagtig Skive at' 
prismatiske, secernerende Celler, underneden hvilke Parenkymet er 
mere smaacellet end i den ovrige Del af Bladet, ligesom de ogsaa 
mangle Inlercellularrum og ikke besidde de talrige og store Klorofsl- 
korn som Nabovævet. Fra den nærmest liggende Fibrovasalstræng 
sendes der fine Grene ind i dette Parenkymparti. 
4 ) Dog ere de ikke, som disses og andres, ta ngen tialdélte. 
