270 
fra hvilket Lag i det unge Blad de secernerende (og de dem 
omsluttende) Celler nedstamme. 
Vi have her hos Ailanthus at gore med en Glandel, der i 
morfologisk Henseende afviger fra alle de andre ovenfor nævnte, 
og som slutter sig til de saakaldte «indre Kirtler«, vi træffe hos 
Citrus , Eugenia , Calothamnus , Rutaceerne samt mange andre. 
Engler 1 ) omtaler dem ikke og henforer ligesom Bentham & 
Hooker, Planchon og Maout & Decaisne Ailanthus til 
Simarubaceernes Familie, om hvilken de tvende sidstnævnte 
Forfattere sige 2 ), at den «ne différe des Rutacées , Diosmées eet. 
que par ses feuilles dépourvues de glandes . . . Om Bla¬ 
dene end ikke ere saaledes punkterede af smaa, oliesecerne¬ 
rende Kirtler som hos Iluta og Citrus , besidde de dog hos Ai¬ 
lanthus ^ som vi have sét, meget store, s ukke rsecernerende 
Kirtler, saa at der jo ogsaa heri er en Forskel udtrykt imellem 
de to Familer. 
18. Euphorbiaceæ. 
(Omalanthus populifolius ; Hura crepitans; Cnidoscolus 
napaeæfolius , m. m.). 
Indenfor Euphorbiaceernes artsrige Familie, der varierer 
saa overordenlig i næsten alle Henseender, træffe vi ogsaa de 
forskelligste Trikomformer; almindelige Haar, Brændehaar og 
Emergenser (secernerende og ikke secernerende) forekomme paa 
talrige Steder, ofte flere Former paa samme Plante eller Plante- 
dél. — Ricinus- Frugtknudens Pigge ere studerede af Caspary 3 ) 
J ) Studien ueber Butaceae, Simarubaceae und Burseraceae. Abh. der 
naturf. Gesellschaft zu Halle, Bd. XIII, Heft. 2, 1874. 
2 ) Traité de Bot., S. 369. 
3 ) Bot. Zeitg., 1861, S. 241; sé ogsaa: Warming: Trichomer og Epi- 
blastemer af hojere Bang; «Vidsk. Medd. fra nat. Fur.», 1872, S. 179. 
