271 
og Sachs 1 ); samme Plantes extraflorale Nektarier ere under- 
sogte af Reinke 2 3 ), Delpino n ) og Martin et 4 ). 
I Mullers Monografi af de brasilianske Euphorbiaceer 5 ) vil 
man finde talrige Afbildninger af herhenhbrende Forhold (Cfr. 
f. Eks.: Croton echinocarpus , chaetocalyx , s alut aris; Johannesia ; 
Aleurites; Exoecaria; Hura', Chactocarpus , o. m. fl.). Egenlig ud¬ 
viklingshistoriske og anatomiske Data ere, saa vidt mig bekendt, 
kun givne af C aspa ry, Reinke og Marti net. 
Hura crepitans. 
Paa det Sted, hvor Rladets Plade og Stilk gaa over i hin¬ 
anden, finder man i Almindelighed to Glandler, der secernere 
en sod Saft. Deres anatomiske Bygning er ganske som Ricinus- 
s 
Nektariernes, og de kunne altsaa, som disse, opfattes som Emer- 
genser, hvis apikale Epidermis ved talrige Radialvægge har delt 
sig i en Mængde smalle, prismatiske Celler, der dog ikke som 
hos hin ere tangenlialdélte; disse udskille Sekretet. — Hura er 
tillige udmærket ved sine ejendommelige, secernerende Bladtænder, 
aldeles svarende til Tænderne paa Prunus - Bladet (cfr. Reinke 
1. c.), kun at Epidermiscellerne ikke ere tangentialdélte. — Disse 
Tandspidser, der navnlig ere meget stærkt udviklede paa det 
unge Blad, men siden torre ind, blive brune og falde af, maa 
aabenbart betragtes som værende af samme morfologiske Værdi 
som Nektarierne ved Pladens Basis, men desværre har Materialets 
Sparsomhed ikke tilladt mig al folge disse Organers Udvikling. 
Cnido s co lu s napaeæf o lius. 
Ligesom hos Ricinus træffe vi hos Cnidoscolus paa Grænsen 
mellem Bladstilken og Pladen en secernerende Kirtel af samme 
*) Lehrb. d. Bot., IV Aufl., 1874, S. 1(54. 
2 ) Pringh. Jahrb. X, S. 164. 
3 ) Nett. estranuz. Bull. entom. VI. 
4 ) Organes de sécrétion. Ann. des. sc. nat., V, 14, 1872. 
5 ) Sé Martius: Flora brasiliensis. 
