279 
Et Længdesnit gennem den store Petiolarglandel hos Ccissia 
Sophora viser os, at Epidermis uforandret overtrækker hele Or¬ 
ganet (Emergensen?), kun er dens Kutikula noget tyndere paa 
det secernerende Parti. Dette udgor hele den overste, hvælvede 
Flade, og det nektarafsondrende Væv bestaar af et temmelig 
mægtigt, klokkeformigt, fint Parenkym, hvis Celleindhold adskiller 
sig i optisk Henseende fra Nektariets underliggende Væv, i 
hvilket der gaar Karstrænge ind fra Nerverne i Stilken. Paa 
Siderne af Glandelen nedenfor det klokkeformede Lags Ophor 
findes der ofte Spaltaabninger. 
Hos en ubestemt Cassia- Art med gule, pezizaformede Nek- 
tarier, var Bygningen i alt væsenligt den selv samme, dog var 
det secernerende Parti ikke klokkeformigt, men indtog samme 
Plads, som Hymeniet hos den Svamp, efter hvis Navn oven- 
staaende Adjektiv er dannet. 
De Celler, der ligge nærmest udenom Glandelens Fibro- 
vasalstrænge, indeholde, for en stor Dél, smukke Calciumoxalat- 
krystaller. 
Inga Saman ligner ganske den sidst beskrevne Cassia- Art. 
Det vil af ovenstaaende være klart, at den anatomiske Byg¬ 
ning af Nektarierne hos de omtalte Leguminoser ikke stemmer 
overéns med de tilsvarende Organer hos mange Euphorbiaceer, 
hvor vi traf en karakteristisk uddannet Overhud, hvis Celler 
syntes direkte at frembringe Sekretet, til hvilket «Raamaterialet« 
rimeligvis befandt sig i det under Overhuden liggende Væv. 
Endnu skal jeg blot henlede Opmærksomheden paa to Fa¬ 
milier, hvoraf mange Arter have (secernerende?) kirtellignende 
Svulster paa Bladene, nemlig for det forste C o m b r e t a c e c r n e, 
hvor man f. Eks. hos Terminalia Catappa paa Bladpladens Underside 
vil finde én Kirtel paa hver Side af Midtnerven nede ved Pladens 
Basis. Terminalia hylobates , T. brasiliensis og argentea have 
Kirtler paa Bladstilken, og det samme er Tilfældet med Lagun- 
cularia racemosa. Da jeg kun har kunnet undersoge lorrede 
