286 
det derfor, som ovenfor citeret, for sandsynligst, at de hidrore 
fra et miocænt Meteorfald. Oprindelig antog han, at dette Fald 
kun bestod af Jærn, men siden Dr. Nauckhoffs Analyser 5 ) 
fremkom, antager han, at en Del af den de fastsiddende Jærn- 
masser omgivende Bjergart har hort til Meteorfaldet; han siger 6 ): 
«Det synes nemligen som om de stora jernklumparna endast 
utgjort delar af en stor meteorit, hvars grundmassa bildats af 
ett eukritartadt silikat med insprangda kulor och fliltror af jern.« 
Naar man træffer paa en faststaaende Bjergart, hvori der 
findes et fra dennes mineralogiske Bestanddele forskjelligt Mi¬ 
neral, og man endvidere paa samme Sted finder lose afrundede 
Stykker af dette Mineral, dels alene og dels i saa inderlig For¬ 
bindelse med Bjergarten, at der er alle mulige Overgange fra rene 
Mineralstykker til rene Bjergartstykker, hvorledes skal man da tyde 
delte Fund? Enten saaledes, at Mineralet er dannet i Bjergarten 
og at de lose afrundede Stykker ere Brudstykker deraf, eller at 
hele Mængden af Mineralet, baade det lostliggende og det fast¬ 
siddende, oprindelig er falden ned fra Luften i Bjergarten, da 
denne afleiredes, og forst senere ved Denudation delvis er kommet 
frem igjen? For alle Mineraiier, med Undtagelse af ét, vil 
Svaret neppe blive tvivlsomt, og dette ene er gedigent nikkelhol- 
digt Jærn. Hvad berettiger da dette ene Mineral til ligesom at 
skulle have en Tydning for sig selv, naar det en sjelden Gang 
træffes? 
Som bekjendt findes der i de fleste Meteoriter stdrre eller 
mindre Partier af gedigent Jærn, og Forholdet mellem Jærn og 
de ovrige Bestanddele kan variere fra rene jærnfri Meteoriter til 
Meteoriter, der kun bestaa af gedigent Jærn. Dette Jærn er 1 
Reglen nikkelholdigt og viser i Reglen de Widmannslattens! 
s ) Bihang till K. Sv. Vetensk. Akad. Handlingar, Bd. 1, Nr. 6. 
6 ) Post- och Inrikes Tidningar, 1872, Nr. 111. 
