328 
Farven er blegrod, ofte saa svag, at den kun træder frem, naar 
et Individ ses fra Enden af, eller naar flere ligge over hverandre; 
der forekommer ogsaa Individer, som synes aldeles farvelose 
o: have den almindelige Bakteriefarve. Plasmaet er fint grynet, 
undertiden tydeligt, undertiden svagt. Talrige Svovlkorn af noj- 
agtig samme optiske Forhold og Størrelse som hos Okens Monade 
findes spredte gjennem hele Corpus; ved overste Indstilling er 
Midten rod eller sjældnere hvidlig og har en meget stærk Glans, 
samt er omgiven af en mork Ring; ved næste Indstilling er 
Midtens Farve den samme, men blegere og Glansen mindre; 
om den folger forst en sort, derpaa en rod-brunlig Ring; ved 
en næste Indstilling er Ringen mattere og helt rodlig, og til sidst 
biiver Midten mork og omgives af en sortagtig smal Ring, uden 
om hvilken der er en blegrod. Disse Korn se aldeles ud som 
smaa Kugler og vise aldrig, selv om de blive saa store som 
i a, Spor til Kanter; ikke destomindre ere de Huller, der blive 
synlige i Corpus, naar man oploser Kornene, meget uregelmæs¬ 
sigt formede og kantede ( d ). Kornenes Diameter er i Alminde¬ 
lighed omtrent 1—1,2 p. Der forekommer sjeldent Individer 
uden Korn, kun med de sædvanlige smaa Gryn i Plasmaet (c). 
Cilie findes vist hos alle, om ikke i begge Ender, hvilket 
forekommer hos de storre, saa dog i den ene; naar den ikke er 
tegnet paa alle, er det, fordi den ikke er set paa dem. Den er 
i Regelen let at opdage ved den Hvirvel af Smaalegemer, som 
