363 
Traad i flere mindre eller gjennem Dannelsen af Æg, Sporer 
eller lignende Formeringsorganer, endnu ikke iagttaget. For 
(ivrigt synes Ehrenbergs Monas gliscens (IX, S. 13, Tab. I, 
Fig. 14, der imidlertid kun er 5 p tyk ( 1 /i 9 o Mm.), i visse Hen¬ 
seender, navnlig ved de morkegraa Tverbælter, at ligne smaa 
indsnorede Exemplarer af li. mirabilis ; skulde den være lignende 
Beggiatoa- Kim? Hvis O. F. Muller eller Ehrenberg skulde 
have beskrevet disse Beggiatoa-Kim , maa det vist være under 
Navn af Volvox globulus eller Doxococcus globulus (Muller, 
XVIII, S. 13, Tab. 3, Fig. 4; Ehrenberg, IX, S. 29, Tab. 2, 
Fig. 1), hvilket dog er vanskeligt at afgjore. 
11. Monas Mulleri Warm. (= Volvox punctum O. F. Muller?); 
Monas fallax Warm. Paa delte Sted maa jeg omtale en Orga¬ 
nisme, som ikke synes at have været iagttaget siden Otto 
Friedrich Mullers Tider, om den overhovedet har været iagt¬ 
taget. Paa de samme Steder som Beggiatoa mirabilis og dens 
Ki m, i Mudderet ved vore Kyster, hvor ogsaa de rode Bakterier 
leve, findes, ofte i ta 11 o se Mængder, den lille Tab. X, Fig. 1 af¬ 
bildede Monade; den soger især de ovre Regioner af Vandet, og 
i Glas, jeg har havt henstaaende, har den i hundredevis været 
at finde i de Bakteriehinder, som danne sig paa Vandfladen. 
Havbunden ved Badehusene ved Strandpromenaden er i de inde¬ 
lukkede Bugter lige ved Landet ofte dækket med Beggiatoaer, 
og Vandet har en smudsig Farve og stinker af Svovlbrinte; her 
f. Ex. tumle Legioner af denne Monade sig i Vandfladen. Jeg 
kjender den hidtil kun fra Kjobenhavn og fra Roskilde og har 
fundet den til langt ind i November. Disse Monader ere kugle¬ 
runde eller lidt ellipse- eller ægformede; deres Tykkelse er 
fra 5,6 ^ til 15 , og naar de ere i Deling, kunne de være 
endnu lidt længere; de naa altsaa i Størrelse nær op til 
«Kimene >» af Beggiatoa mirabilis ; naar det paa Tavlen synes, 
som om de kunne blive dobbelt saa store som de mindste af 
disse, maa det bemærkes, at B. mirabilis og dens Kim paa 
