65 
Ophiopliiteiis-^^Q\^i. Fimresuor findes ikke (er ialt Fald ikke 
funden). Ogsaa disse Larver er pelagiske. Skønt det ikke kan 
siges med Sikkerhed, om de er at anse for rudimentære Pluteiis- 
Former eller ej, kaldes de dog her Opliiopluteus. Det forekommer 
mig urigtigt at grunde en ny Larve-Slægt paa saa utilstrækkelig 
kendte Former. 
Af vivipare Ophiiirer kendes adskillige, fremfor alle Amphhira 
squamata Sars, hvis Udviklingshistorie er behandlet flere Gange, 
efter at Quatrefages (99) allerede i 1842 havde opdaget, at den 
er vivipar. At dens Larve lader sig aflede af den typiske Pluteus- 
Form, er utvivlsomt, da den har et rudimentært, bilateralt Skelet; 
særlig paa Max Schultze’s Figurer (110) ses dette tydeligt. 
Ifølge Fewkes (35) er Skelettet ikke altid bilateralt, den højre 
Del er for det meste stærkere udviklet end den venstre; Fimresnor 
mangler. Endvidere er følgende Ophiurer vivipare: Ophioglypha 
hexactis E. A. Smith, Åmphiura magellaenica Ljn., Ophiacantha 
vivipara Ljn., O. anomala G. O. Sars, O. marsupialis Lym., O. 
imago Lym. og Ophiomyxa vivipara Studer. 
En højst mærkelig Paastaud har Ap o s to li des (8) fremsat, 
nemlig at han har fundet to Larveformer hos Ophiothrix fragilis \ 
den typiske Pluteusform og en rudimentær Larveform uden Pro¬ 
cesser. Han har ved kunstig Befrugtning faaet „un nombre in- 
calculable de larves^; „å peine une seule fois nous avons vu une 
larve possédant quatre bras et les indices d’un certain nombre 
d’autres. Dans une péche pélagique généralement on rémarque des 
formes compliquées; mais en tout cas ces appendices multiples ne 
paraissent étre d’aucune nécessité, car nous avons vu des Ophiures 
bien developpées dans les formes les plus simples“. Hvis dette er 
rigtigt, er det et højst interessant Forhold. Men indtil videre er 
det næppe tilraadeligt at lægge videre Vægt herpaa; næsten alt, 
hvad der ellers staar i Apostolidés’ Afhandling, har vist sig at 
være urigtigt, saa det turde ogsaa være Tilfældet med de to 
Larveformer. 
Med Henførelsen af Ophiurlarverne staar det ikke saa ilde til. 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1898. 
5 
