69 
1. Ophiopluteus af Ophio^lyplia albida Forb. Tavle II, Fig. 10—12. 
Flutens paradoxiis. Muller. 
Joh. 31 (i 11 er (90). Taf. VI. Fig. 1. 
„ „ I. Abhandl. p. 2. Taf. I—II. Fig. 1—6. 
,, II. ,, p. 19. 
„ „ VIL „ p, 31. Taf. IX. Fig. 1. 
P. V. Beneden (15) p. 508. Fig. 1—2. 
3Ietschnikoff (80). Taf. V. Fig. 3. 
Forreste Tværsøm næsten lige, Hjørnerne naar ikke ned til 
den bageste Tværsøm, som er buet stærkt bagtil. Frontalfeltet 
temmelig bredt, ikke afbrudt i 3Iidten, omtrent Vé saa langt som 
Legemet ^). Postoralprocesser næppe Va saa lange som Legemet, naar 
kun op til Forranden af Frontalfeltet; bageste Dorsalprocesser endnu 
lidt kortere, naar kun til forreste Tværsøm. Disse to Par Pro¬ 
cesser divergerer stærkere end de øvrige. Bageste Lateralprocesser 
omtrent saa lange som Legemet; ved Grunden divergerer de stærkt, 
men derpaa bøjer de sig opad, saa de omtrent er parallele i den 
øverste Del. Forreste Lateralprocesser naar meget højere op end 
nogen af de øvrige Processer; de er omtrent halvt saa lange som 
Legemet, convergerer i Keglen lidt. Alle Processer brede og 
flade; derved bliver Fimresnorens Forløb langs Processerne meget 
tydeligere end ellers hos Ophiurlarverne. Bagenden er temmelig 
langt tilspidset. Ve af hele Legemets Længde. Spidsen er for¬ 
synet med Fimrehaar, ikke ordnede i nogen Fimresnor. 
Skelettet. Alle Stave simple; Stavene i Processerne alle 
forsynede med temmelig lange, uregelmæssige Torne, der staar 
vinkelret paa Stavene. Kropskelettet uden Torne. En meget 
tydelig Indbugtning der, hvor Kropstav og bageste Lateralstav 
støder sammen. (Dette karakteristiske Forhold er ikke tydeligt 
paa nogen af 3Iullers talrige Figurer, kun 3 Ietschnikoff har 
9 Legemets Længde maales fra Bagenden til Forranden, midt imellem 
de forreste Lateralprocesser. 
