76 
direkte til en ung Ophiur. Derved ledes han til at slutte, at denne 
Larve (som han først har beskrevet og afbildet) hører til Amphiura 
squamata, ukendt med den iøvrigt allerede mere end 20 Aar gamle 
Iagttagelse, at denne Ophiur er vivipar. Senere viste saa E e w - 
k e s (84), at OpliiophoUs har en typisk P/^^^e^^s-Larve, idet han 
har klækket de første Stadier. I en senere Afhandling (35) med¬ 
deler han, at han har „traced a similar larva into an adult pluteus“, 
og det den samme som den af Agassiz afbildede. Alligevel har 
Fewkes ikke leveret noget Bevis for, at denne Larve hører til O. 
aculeata. Der er nemlig et stort Spring mellem det ældste Stadium 
i hans første Afhandling og det yngste i hans anden, saa man kan 
ikke se, at disse Larver er identiske. Beviset ligger i, at Larven 
forekommer paa begge Sider af Atlanterhavet. Desværre er baade 
Agassiz’ og Fewkes’ Figurer lidet nøjagtige, saa ogsaa dette 
bliver en lille Smule usikkert; dog er det højst sandsynligt, at de 
er identiske med den i de danske Farvande fundne Larve. Paa 
Agassiz’ Figurer mangler de meget karakteristiske Torne paa 
bageste Lateralstav, men den bageste Del af Skelettet, -særlig 
Tværstavene, stemmer godt med den her afbildede. Fewkes’ Fi¬ 
gurer gengiver i det hele taget Skelettet temmelig unøjagtig. Paa 
Fig. 1 er Tornene paa bageste Lateralstav bøjede opad, paa Fig. 
2—3 nedad. Paa Fig. 2 danner Tværstavene en lukket Ring, paa 
Fig. 3 er de adskilte. — Trods disse Uoverensstemmelser, der sik¬ 
kert for en Del kun beror paa Unøjagtighed i Gengivelsen, mener 
jeg at maatte anse disse Larver for identiske, og deraf følger, at 
de maa henføres til Ophiopholis aculeata. 
5. Ophiopliiteiis af Opliiotlirix fragilis Abgd. 
Tavle III. Pig. 5 a—b. 
Joh. Muller. V. Abhandl. p. 15. Taf. VI. Fig. 6—12. 
Taf. VII—VIII. 
Metschnikoff (80). Taf. V. Fig. 2. 
Apostolidés (8). Taf.XI. 
Agassiz. Selections. PI. IV. Fig. 1-26. 
