98 
f 
og de har intet at gøre med de sædvanlige Processer, hvilket 
Goette (41 p. 107) synes at mene. — Pedicellarier findes ofte hos 
ældre Larver, endnu førend den unge Echinide er saa vidt udviklet, 
at Larveformen er bleven ukendelig. 
Som Ophiurlarverne er ogsaa Echinidelarverne forsynede med 
et Skelet; men, som allerede i Begyndelsen fremhævet, kan der 
ikke være Tale om nærmere at liomologisere de enkelte Skeletdele 
hos disse to Larveformer, alene af den Grund, at det dannes paa 
saa forskellig Vis: hos den ene udfra to, hos den anden udfra 5 — 6 
Forkalkningscentra. Det maa anses for analoge Dannelser, der har 
udviklet sig uafhængig af hinanden. Noget Tegn paa særlig nært 
Slægtskab mellem Ophiur- og Echinidelarverne er Skelettet altsaa 
ikke, som Apostolidés synes at mene (8 p. 201). „Cette forme 
de Pluteus {Ophiothrix fragilis) montre avec la plus grande évidence 
la proche parenté des Ophiures avec les autres Echinodermes, et 
surtout avec les Echinus. Cette idée présente encore quelque chose 
de remarquable, c’est que toujours en anatomie on cherche å prouver, 
que les Ophiures ne sont que des Asteries transformées. Ne serait- 
il pas plus rationel d’arriver par les formes embryonnaires a trouver 
un trait d’union, qui rapprocherait eet ordre de celui des Echinides, 
et å determiner å quel moment de la vie embryonnaire commence 
a s’accuser la forme, qui est déstinée a produire le jeune animal, 
si semblable au commencement et si différent å Tétat adulte“. 
Echinidelarvernes Skelet dannes af 4 bilateralt-svmmetrisk 
ordnede Dele og desuden af 1—2 uparrede; hver Del opstaar af 
sit eget Eorkalkningscentrum. Af første Par Forkalkningscentra 
opstaar Postoralstaven, der er rettet fremad; (for Nemheds Skyld 
benævnes Stavene som hos OpUiopluteus efter de Processer, de 
støtter). En bagtil gaaende Forlængelse danner Kropstaven, og en 
imod Dorsalsiden rettet danner forreste Lateralstav; denne bøjer 
fremad, saa snart den har naaet Dorsalsiden. Endvidere udgaar 
fra samme Centrum, en kort Stav, der gaar paa Ventralsiden ind 
imod Midtlinien, den ventrale Tværstav. (Om denne siger Fewkes 
(33 p. 6), at den ifølge Agassiz (2) opstaar af sit eget Forkalk- 
