271 
47. C. celeripes Winii. 
AVinn., Stett. Ent. Zeit. Aarg. 13, 1852, 50, 3. — Schin., Fn. 
Aiistr. II, 594. 
En Hun, Julianehaab (Forf.). AVinnertz 1. c. formoder, at denne 
Art er Hunnen til den foregaaende; at de begge ere tagne i Grøn¬ 
land synes mig at bekræfte denne Antagelse. At de ere tagne paa 
s 
temmelig vidt fjernede Lokaliteter, har sikkert kun sin Grund i 
deres overordentlige Lidenhed, hvorved de saa let overses. 
Geogr. Udbr.; Som foregaaende. 
IL CMronomus Meig. 
Af Slægten Chironomus er der hidtil fundet ikke mindre end 
29 Arter i Grønland; paa Grund af dette store Tal, og da jeg har 
maattet opstille nogle ny Arter, indordner jeg for at lette Orienteringen 
Arterne i en systematisk Oversigt; paa denne Maade vil man lettest 
blive opmærksom paa de ny opstillede Arters Affiniteter. 
7. Alæ nudæ. 
1. Metatarsi aiitici plus minusve longiores quam tibiæ. 
48. Ch. Stægeri mihi. 
Chironomus hyperhoreus Stæg., Grønl.Antl., Nat. Tidsskr., 2den R., 
B. I, 349, 2 (partim, var. tarsis anticis nudis). — Zett., Dipt. Scand. 
IX, 3487, 6. — Holmgr., Kgl. Vet. Akad. Handl. 1869, B. 8, Nr. 5, 
46. — Chironomus annularis Zett., Ins. Lapp. 809, 2 (partim, 
specimina e Groenlandia). 
Denne store, smukke Art synes kun at høre hjemme i Nord¬ 
grønland, hvor den ikke er sjælden; Aulatsivik (Kolthoff), Egedes¬ 
minde, Sydostbugten (Forf.), et Par Exemplarer fra ældre Tid (Stæ- 
gers Originalexemplarer) uden nærmere angiven Lokalitet. I Slut¬ 
ningen af sin Beskrivelse af Chironomus hyperhoreus omtaler Stæger 
tre afvigende Individer med nøgne Fortarser, som han regnede til 
nærværende Art og kun antog for en Varietet; hans Diagnose og 
Beskrivelse ere derimod udelukkende baserede paa den følgende Art, 
for hvilken hans Navn hyperhoreus derfor maa bibeholdes; det af 
