vand paa Nolsø, men for regelmæssig Ynglefugl kan den ikke anses. 
Om Efteraaret trækker den bort igen“. 
44. Gallinago scolopacina. 
^^Myrisnipa (mirisnipa) ^). Trækfugl. Den yngler spredt over 
hele IsTolsø, oftest i den opdyrkede Mark. Reden findes sent i Maj 
i højt Græs eller smaa Fordybninger i Jorden; endnu i August 
kan dog undertiden træffes ganske smaa Unger. Den forlader ikke 
Reden, før man er ganske tæt ved den. Enkelte blive her Vinteren 
over“. 
Horsegøgen har tidligere almindelig været anset for Standfugl 
'paa Færøerne, i det mindste med Flertallet af Individer. Peter¬ 
sen’s Erfaring, at det under sædvanlige Forhold kun er et Mindre¬ 
tal, der overvintrer, vinder Støtte ved Svabo’s bestemte An¬ 
givelse : „Den ankommer mod Enden af Martio og flytter igjen 
midt i October“, og bekræftes end mere ved Henblik paa Fuglens 
Trækforhold paa Shetlandsøerne. 
45. Scolopax rusticula. 
„Skovsneppen ses af og til om Efteraaret paa Nolsø“. 
Fra samme 0 fik Muller den i November 1852, det eneste 
Exemplar, der omtales fra Færøerne indtil 1872. Siden da er den 
oftere set (jvf. R. Muller, Dansk Jagttidende, Juni 1889, 
p. 33—34). 
46. Larus ridibundus. 
^^Fransaterna (fransatedna). Den ses ved Nolsø For- og 
Efteraar, men yngler ikke her“)“. 
Holm havde ladet sig fortælle, at den ynglede paa Suderø, 
men Efterretningen ses ikke at være bleven bekræftet. En meget 
lille Ynglekoloni i Toftavatn nær Sydspidsen af Østerø omtales af 
Feilden. 
I daglig, navnlig hurtig, Tale høres ofte Formen <^mirisnipa». 
G. Kolthoff vil have fundet to Par Hættemaager ynglende i en 
lille Indsø paa Nolsø den 20de Juni 1872 ("En jagtfiird till Faroarne«,- 
Svenska Jagarforb. Nya Tidskr,, 33 årg., 1895, p. 3). 
