345 
altsaa muligvis endnu tidligere end de to tilsendte! — Hvad der 
kan fastslaas som en Kendsgerning, er foreløbig kun det ene; at 
Lunden allerede midt i Juli kan træffes paa Yngle¬ 
stederne i fuldt færdig Vinterdragt; hvad der trænger til 
nøjere Undersøgelse er for det første, hvor tidlig de afvigende 
Individer kunne træffes, og dernæst om de kun opholde sig blandt 
Ynglefuglene, eller om de selv ruge, trods Dragten. For det sidste 
taler kun de to Nolsø-Fuglefængeres Udsagn. 
Fra Nolsø er sendt 8 Lunder: 3 i Sommerdragt, 4 i Vinter¬ 
dragt og 1 Dununge (Juli). De Individer, der ere fangne i Juni 
og Juli (Nr. 1, 2, 3, 6, 7) høre afgjort ind under Bureau’s 
„/orma armoricana'’''\ to ere Farvevarieteter; den ene (Nr. 1) 
har rent hvide Hovedsider, den anden (Nr. 6) har brungraa Spidser 
paa Sving- og Styrefjer. De to Januar-Lunder (Nr. 4 og 5) hen¬ 
høre sandsynligvis under samme Eace, trods det lidt større Næb 
(jvf. Maalene af Overnæbbets Højde). 
Næblængde 
fra Panden. 
• 
C3 
C3 
c3 
w 
~p 
2 
Sommerdragt. 
o 
w 
cq 
,. Ad. Nolsø. 
13 Juni 
1895. 
44,5 
46 
1. d* ad. Nolsø. 
7 Juli 
1896. 
44 
45,5 
!. $ ad. Nolsø. 
Juli 
1893. 
41,75 
43,5 
Vinterdragt. 
L (d ad. Nolsø. 
12 Jan. 
1896. 
44,25 
48,5 
). 9 ad. Nolsø. 
13 Jan. 
1896. 
41,5 
47 
). (d ad. Nolsø. 
16 Juli 
1897. 
40,25 
44 
f (d ad. Nolsø. 
23 Juli 
1897. 
41,75 
45 
Næbhøjde 2) 
o 
Ti__ • 
S ” 
ved Roden. 
ved Gonys- 
Vinklen. 
CO ^ 5-1 
^ O 
O) 
^ <D 
s 
o o 
> > 
o 
Vinge. 
Hale. 
02 
H 
34 
.... 
18 
154 
49 
26,25 
30,5 
É • • • 
17.25 
148 
47,5 
25,25 
29,5 
.... 
17,5 
153 
48 
24,75 
28 
30 
19,75 
159 
51 
28 
28 
80,5 
19,5 
156,5 
50 
26,75 
25,5 
25,75 
16,75 
150,5 
50,5 
24,25 
26 
26,5 
18 
152 
52 
24,75 
Jvf Bureau, Kecherches sur la nme du bec des oiseaux de la famille 
des Mormonidés (Buli. Soc. Zool. France, 1879, p. 18—28, PLI og 
"Carte de la distribution 
2) Sommernæbbet har sin største Højde ved selve Næbroden; efter at de 
bageste Hornskeder og -le triangle atrophique-) ere forsvundne, har 
Næbbet (Vinternæbbet) sin største Højde over det bageste Punkt af 
Undernæbsgrenenes Symfyse (Gonys-Vinklen). 
Højden af Overnæbbet alene ved Bagranden af Næseborene anføres, 
fordi den er uafhængig af Næbskede-Fældningen. 
