106 
Forandringer, som alle Arter af Echinidernes Gruppe undergaae med 
Alderen, finder jeg imidlertid ingen Betænkelighed ved at bestemme 
den som Ungen af C. prostratus (Rav.). — Skulde det være saa- 
danne unge eller halvvoxne Exemplarer, der have givet Anled¬ 
ning til, at Laganum Lesueurii er bleven opfort blandt Ve s tin¬ 
di en s Echinider? Dens Habitus som ung er unægtelig Laga¬ 
nernes temmelig lig. Og hvorledes forholder det sig med 
Laganum latissimum ^ som ifdlge Lamarck er fra det indiske 
Ocean, men ifdlge H u p é hjembragt af C a s te 1 n a u fra Brasilien ?*) 
Der er saaledes endnu en Deel Uvished over denne Arts Udbredning, 
Formbegrændsning o. s. v. Navnlig er jeg endnu ikke ganske vis paa, 
at Michelins og Ravenels Art ere den samme, skjondt det, naar 
alle Omstændigheder tages med i Betragtning, dog forekommer mig at 
være det rimeligste Resultat, som man kan faae ud. 
Et Par Bemærkninger om Laganerne kunne maaskee her fortjene en 
Plads. I Ag. Mon. Scut. udtalte Agassiz, at man maaskee med Tiden 
vilde komme til at danne en egen Slægt for Laganum Peronii og en 
tredie for L. Lesueurii, L. rostratum og elongatum, hvori maaskee L. 
tonganense ogsaa kunde finde Plads. I Ag. Des. G. R. sondredes dog 
kun mellem 2 »Typer«, som foruden ved et Forhold i den indre Byg¬ 
ning adskilles ved at have 4 eller 5 Genitalporer, et Forhold, som i 
Scutellernes Familie pleier at afgive en god Slægtscharakteer f. Ex- 
mellem Mellita og Encope, Echinarachnius og Arachnoides. I Gruppen 
med 4 stilles L. Lesueurii og dens 2 nærbeslægtede Former, desuden 
Z. Peronii og Ij. orhiculare (marginale) (L. stellatum, som ogsaa skulde 
stilles hid, er glemt); blandt dem med 5 de andre Arter. Gr. Gat. 
har den samme Anordning med Undtagelse af, at han udsondrer L. 
Peronii som Underslægt Peronella, charakteriseret ved, at de 4 Geni¬ 
talporer ligge længere fra hinanden og fra Skallens Midtpunkt, heelt 
ude i Interambulakralfelterne; men selv om dette er en god subge- 
nerisk Gharakteer, synes det samme, om end i noget mindre Grad, at 
være Tilfældet med L. stellatuvi (Ag. Mon. Scut. t. 22 f. 7), som da 
ogsaa maatte henfores til Peronella. (Vi have ovenfor seet, at i Clype- 
aster-Slægten afgiver dette Forhold ikke engang en paalidelig Artscha- 
rakteer.) Des. Syn. opstiller endelig en Slægt Rumphia med Z. rostra¬ 
tum til Typ, og til denne ville Z. elongatum og Lesueurii uden Tvivl 
være at henfore; han synes at være i Tvivl om nogen ægte Imganum 
kun har 4 Porer, hvilket jeg dog ligesom Ag. Mon. Sc. (1. c. t. 22 f. 
11 og 16) finder at være Tilfældet hos Z. orhiculare. Det synes derfor 
ikke, som om man kan finde nogen god Gharakteer til at adskille Laganum 
og Rumphia selv efter Udsondringen af de 2 Peroneller; en habituel 
Modsætning er der ganske vist mellem Bækkens Yderpunkter f. Ex. 
mellem L. Bonani og Z. rostratum, men jeg betvivler, at man ved 
