108 
Skrifter angives den fra Cuba og Vera-Cruz. Desor 
anfdrer den som fossil (postpliocen) fra Sy d - C a r o 1 i n a, fra 
hvis postpliocene Dannelser der imidlertid ogsaa beskrives en 
M. ampla Holm., som jeg dog anseer for identisk med M. 
pentapora. 
De to Arter, som Agassiz i sin Tid opstillede, forenedes 
atter af Cray og Desor; M i c h e 1 i n opforer dem dog igjen begge 
' og opstiller desuden to Arter med ubekjendt Lokalitet, lonyifissa og 
nummularia (den sidste er dog allerede antydet i Ag. Des. C. R.). 
Jeg kan, efter at have sammenlignet hvad der foreligger om disse 
med Museets Suiter af den meget variable Ai. pentapora^ ikke ansee 
dem for at være andet end to — i visse Maader noget extreme — 
Former af de mange, hvorunder Ai. pentapora træder op. Det 
vilde være en let Sag at klove denne i en heel Række ligesaa beret¬ 
tigede Arter. M. pentapora varierer nemlig 1) i Henseende til om 
Skallen er tynd og flad eller mere tyk og hdi; 2) i Henseende til 
Formen: nogle ere lige lange og brede, andre betydelig mere brede 
end lange; nogle have deres storste Brede fortil, andre bagtil; 
hos nogle er Bagranden lige afskaaren, hos andre tvertimod frem¬ 
springende; 3) i Henseende til Storreisen af „lunulæ“, hvis Længde 
varierer fra ^/4 til V 2 Radius for de parredes, og fra fil "/a af 
Radius for den uparredes („lunula interambulacralis^^) Vedkom¬ 
mende; en Linie, der forbinder de indre Ender af „lunulæ postero- 
laterales^^, kan snart overskjære „lunula interambulacralis^^ paa Mid¬ 
ten, snart falde næsten heelt bagved denne. Den noget buede Form 
af Ambulacra postero-lateralia, som udmærker Ai. longifissa^ kan 
ogsaa findes hos Former med et andet Omrids og andre Dimen¬ 
sioner af „lupulæ"; og den svagere Forgrening af Ambulakralfurerne, 
som begge Mi c h e li n s Arter udvise, er rimeligviis en Fdige af, at 
enkelte af de finere Grene ved Slid eller af andre Grunde have været 
mindre tydelige. At Exemplarerne have været slidte, fremgaaer 
ogsaa af Beskrivelsen af Striberne i Ambulakrene, der aldrig hos 
nogen ægte Clypeastride kunne blive ufuldstændige uden netop ved 
Slid. Museets storste Exemplar (fra Florida) er c. 100""” langt 
