110 
Agassiz’s Exemplarer ere forvandlede til aabne Indsnit.*) Conse- 
qvensen heraf synes at være, at ogsaa denne Form rnaa inddrages. 
Gray (Z. P. 51) beskriver fremdeles en Art med 6 „lunulæ“ fra 
det Rode Hav under Navn af A/. ; den skulde afvige fra M. 
hexapora ved mindre stærkt grenede Ambulakralfurer samt ved 
bredere Bælter af storre Korn paa Undersiden af Skallen; den for- 
bigaaes imidlertid ganske i Gr. Gat., og man kan desværre ikke 
see, om denne Forbigaaelse er forsætlig eller tilfældig. I Holmes 
P. F. beskrives og afbildes en pliocen Art, M. caro/mmna Rav., fra 
Syd-Carolina, der ligeledes har 6 „lunulæ“, men disse ere meget 
smaa i Forhold til Dyrets Storrelse; ogsaa Formen er forskjellig fra 
M. hexapora^ og jeg vover derfor ikke at inddrage denne Form, 
som jeg ikke selv har havt Leilighed til at see. 
De Variationer, som M. hexapora viser, angaae deels For¬ 
men, idet Længden kan være lidt storre end Breden, eller om¬ 
vendt; deels Længden af „lunulæ“, der hos udvoxne Exemplarer 
vel altid have Form af lange, snevre Spalter, men af hvilke dog 
navnlig den bageste uparrede Spalte varierer meget i Længde, 
saaledes at en Linie, der tænkes at forbinde de indre Ender af 
„lunulæ postero-laterales“, snart vil ramme Midten af „liinula inter- 
ambulacralis, snart nærved dens forreste Ende. Jo yngre Exempla- 
rerne ere, desto kortere ere samtlige „lunulæ“, og desto mere antage 
de en oval Form. Imidlertid synes de ikke, som i Slægten En- 
cope^ at dannes ved en Indkrængning udenfra; de mindste Exem¬ 
plarer (7*”™ i Tvermaal) have et storre, ovalt Hul i det bagre 
Interambulakralfelt, og 5 ganske smaa runde, blot som fine 
Knappenaalsstik, men alle i en forholdsviis god Afstand fra Skivens 
Rand. De storste 'Exemplarer have et Tvermaal af 95™"’. Hos 
et (23™"’) er den hoire „lunula postero-lateralis“ naturligen for¬ 
vandlet til et Udsnit ligesom hos Ag. Mon. Sc. t. 4 a f. 13. 
Om Uholdbarheden af de to her inddragne Arter (.1/. 
similis og lohala) kan der for den, der har forsogt at bestemme 
3 Med Hensyn til Ag. Mon. Sc. t. 4 a f. 13 synes dette dog kun at gjælde 
om det ene af disse Indsnit, nemlig det venstre. 
