122 
vilde være nddvendigt at sammenligne umiddelbart disse to hin¬ 
anden i Ost og Vest repræsenterende Arter forat udfinde, hvori 
deres Skjelnemærker hestaae. Naar det om Meoma grandis 
hedder, at den mangler alle Porer i det uparrede forreste Am- 
bulacrum, da antager jeg, at det dermed forholder sig som 
hos M. ventricosa^ at nemlig Porerne ere tilstede som Gru¬ 
ber, selv om disse maaskee ikke ere gjennembrudte; jeg seer 
ikke, at der i denne Henseende er nogen væsentlig Forskjel mel¬ 
lem Meoma og Brissus^ eller at Meoma i denne Henseende for¬ 
holder sig saa forskjelligt fra alle andre Spatangoider, som man 
har antaget. 
16. Plagionotus pectoralis (Lmck,). 
Sjiatangus pectoralis Lmck. hist. 
Brissus {Plagionotus) pectoralis Ag. Des. C. R. 
Plagionotus pectoralis og P. Desorii Gr. Gat. 
Afbildning: Seba t. 14 f. 5—6 (E. M. t. 159 f. 2—3); Ag. 
Des. C. R. t. 16 f. 15. 
Ud bredning: Museets Exemplarer ere fra de danske An¬ 
tiller, hvor de dode Skaller ikke sjelden drive op paa Kysten. 
Hr. Riise har dog ogsaa fundet den levende paa et Par 
Favne Vand. Af Andre angives den fra Mexiko og Bahia. 
Da Arten er let kjendelig ved de citerede Afbildninger og 
ikke er udsat for at forvexles med nogen anden bekjendt Form, 
vil det være unddvendigt at beskrive den nærmere. At Gr. Gat. 
har klovet den i to Arter, troer jeg er uden Grund. I det oftere 
citerede Værk over Syd-Garolinas pliocene Skaldyr beskrives Frag¬ 
menter af to til denne Slægt formentligen horende Arter (P. 
fJolmesii og Bavenellianus^ p. 9—11, t. 3 f. 2 og 3). 
træde med flere Arter, en vestindisk, en ostindisk eller australsk o. s. v. 
I Holmes P. F. o. s. v. beskrives (p. 8, t. 3 f. 1) Fragmenter af en nær- 
staaende Art fra Syd-Carolinas pliocene Dannelser, Brissus spatiosus Mc. R. 
