142 
end 3 Porepar i hver Bue og mangler de dybe Peristomalind- 
snit^), som Typ for Sphæriechimis og derimod at henfdre E. 
brevispinosus og dennes Varieteter (albidus^ æquituberculatus og gra- 
nularis) til Slægten Toxopneusles. Hvad Des or har meent med 
sin Sphæriechinus^ fremgaaer tydelig nok deels af Slægtsdiagnosen, 
deels af, at den fossile S, Marii udtrykkelig siges at være „voisin 
du S. brevispinosus de la Méditerrannée“. Imidlertid kan man 
ikke afgrændse disse to Slægter ved Poreparrenes Antal; thi 
Sph. brevispinosus har ofte 5, ikke sjelden 6 eller endog 7, 
medens man kan træffe Individer af Toxopneusles lividus, hvor 4 
er det gjennemgaaende Tal. Det er heller ikke ndiagligt, 
al Mundhuden hos Sphæriechimis ikke skulde have andre haarde 
Dannelser end de 10 Skjolde for Mundfodderne; thi der lindes 
foruden dem en Deel spredte Smaaskjæl omtrent som hos E. 
esculentus L. og Toxopneusles drobachiensis^ stundom endnu tættere; 
fremdeles vilde det være rigtigere at betegne Piggene som korte 
end som „middelmaadige^, og endelig er det vildledende, at 
Sphæriechinerne siges at beboe „Europas kolde og middelvarme 
Have“; thi i de kolde findes de ikke. Eet Kjendemærke kan 
endnu udhæves, nemlig at medens hos E. esculenlus og Fleminyii 
alle 5 Ocularplader ere udelukkede fra Analaabningen, er delle 
hos Sphæriechinus kun Tilfældet med de 3, nemlig med en paa 
hver Side af Madreporpladen og med den nærmeste til hoire fra 
disse, naar Skallen holdes saaledes, at Madreporpladen vender 
bagtil; de 2 andre derimod kile sig ind mellem Genitalpladerne 
og bidrage saaledes til at danne Analaabningens Rand.’'^'^) Sær¬ 
deles variabel er hos denne Form Porernes Antal og Anordning, 
’) Sammenlignes en storre Suite af E. escidentus Lm., vil man iovrigt 
ogsaa i Henseende til Indsnittenes Dybde ligesom i andre Forhold 
(Formen, Mundaabningens Storrelse, Knudernes Antal-, Piggenes Farve) 
iagttage en stor Forskjeliighed indenfor Arten. 
Disse Forhold afgive undertiden brugbare A r t s-Chaiakterer hos 
Echiniderne. Man sammenligne f. Ex. Toxopneustes lividus og dro- 
bachiensis (see det folgende). Min Mening er derfor heller ikke, at 
dette Forhold skulde afgive en sikker SI ægtscharakteer for Sphæriechi- 
