221 
skelse var kommen en Kylling frem af et af Ægene. Han tog 
t)n de gamle Fug le, Kyllingen og de to tiloversblevne Æg (hvoraf 
det ene havde en Revne) og gik hjem til sit Huns; her lagde 
han Kyllingen og Ægene i en Æske med Uld, og der kom strax 
en Kylling til frem; det Iredie Æg var raadent. Kyllingerne 
levede kiin en Dag, og det raadne Æg blev ddelagt af Muus. 
Ved disse Erfaringer fra de jydske Klitter (hvis Paalidelig- 
hed jeg ingen Grund har til at tvivle om), blive de tidligere Be¬ 
retninger om Syrrhaptes’ens Ynglen deels bekræftede, deels be¬ 
rigtigede og udvidede; det fremgaaer jo nemlig af dem ikke 
blot, at Steppehonen (hvad man allerede forud vidste) er en mo¬ 
nogam Fiigl^), men tillige, at Hannen hjælper Hunnen ved 
Rugningen, og at Ægenes normale Tal er 3’'''*) ligesom 
hos de beslægtede Sandhons (^Pierocles)^'^^). Mere tvivlsomt 
kan det være, hvorledes den Omstændighed skal forklares, al 
der allerede den 6te Juni fandtes Æg, som Fuglene lige skulde 
til at ruge eller vel endog just havde begyndt at ligge paa, og 
at der dernæst igjen den 28de Juli fandtes Æg, af hvilke Kyl¬ 
lingerne netop vare ifærd med at komme frem. At de Æg, af 
hvilke Ungerne bleve udklækkede i de allersidste Dage af Juli, 
’) Uagtet (ler som bekjendt foreligger et positivt og"uforkasteligt Vidnes¬ 
byrd om det Modsatte, siger Dr. Quistorp i Greifswald ikke desto 
mindre i Journal fur Ornithologie (XI Jahrg. (I8G3) 5 Hefte S. 392), at 
SyrrhaiJtes lever i Polygamie; jeg har forgjæves sogt at komme efter 
hvad der kan have bragt Doctoren paa de Tanker. 
”) Efter de ovenfor anforte gjentagne Erfaringer, tor man vel nok erklære 
den ældre Angivelse af Delanoue, at SyrrhaiHes skulde lægge 4 Æg 
(Diet. class. d’hist. nat. Vol. VIII S. 182), for urigtig, især da ogsaa 
den Beskrivelse, han giver af Æget, er unoiagtig, og da Fterocles-i\i'- 
terne heller ikke lægge flere end 3 Æg. 
”') iXaar Dr. Altum (Journal f. Ornith. 1863 wS. 250) soger at paavise en vis 
Lighed mellem Syrrhaytes og l’rapperne, og naar Hr. Leon Olph- 
Galliard i den Anledning sammesteds S. 390 hævder sig Priori¬ 
teten for denne Opfattelse, turde det maaskee ikke være overflodigt 
at minde om, at allerede den forste, nu henved 100 Aar gamle Be¬ 
skrivelse af Syrrhaptes paradoxus begynder med de Ord: »Avis mier 
Lagopodes et Otides arabigua« (jvfr. Pallas, Beise diirch verschied. 
Prov. d. Rnssichen Reichs, 2te Th. S 712). 
