36 
20 Mm. Længde endnu ikke synes at være kjønslig differentieret. 
Da Forholdene for de to Kjøn ifølge Hoffmann skulle differere 
endog paa vigtige Punkter, turde det være rigtigst at behandle 
dem hver for sig. 
a. Hanner. 
Hos en Larve af c. 30 Millim. Længde (det nøjagtige Maal 
for dette og det følgende Exemplar har jeg desværre ikke optegnet), 
som i det Hele er noget sværere end forrige Stadium, er Afkaps- 
lingen videre udviklet, idet den afspærrende Bro her er naaet et 
godt Stykke ind over G-lomerulus’s Omraade, men endnu ikke er 
naaet til den anden Tragt; derved er en ret betydelig Strækning 
af det mellem de to Tragte liggende høje Epithel draget med ind 
i „Kapselen^, hvis laterale, konkave Væg det kommer til at ud¬ 
klæde, saaledes som det vil ses paa Fig. 4, der fremstiller et Snit 
netop gjennem Afspærringens Ophør. De to Tragte ere komne 
nærmere til hinanden, aahenhart ved at den forreste er iTkket 
længere bagtil; Glomerulus ligger derfor her med sin Forrand et 
Stykke foran pt^ , medens den i forrige Stadium laa noget bagved 
denne. Begge Tragte ere aabne og kunne fungere, og Fornyre- 
gangen er ganske fuldstændig; om den end paa en Strækning bag¬ 
ved Fornyren er temmelig snever, er der ikke mindste Spor til 
nogen xlti’ofiering. 
Bagved Afspærringens Ophør gaar det høje Epithel fra.Fornyren 
over paa det fremspringende Yævparti, som er i Begreb med at 
voxe frem for at fortsætte Afspærringen (Fig. 5), og naar til den 
anden Tragt; tæt bagved denne danner Epithelet først en svag 
Indbugtning og derpaa pludselig en Fortykkelse, idet det bliver to 
Lag tykt, for derefter meget hurtig (efter et Par Snit) at blive 
en smal, enlaget Stribe af tætstillede Celler, der ere mindre end 
de sædvanlige Peritonealceller. Den nævnte Indbugtning og 
Fortykkelse er A n 1 æget til Mundingen og den for¬ 
reste Del af den Miillerske Gang, og Striben bagved, der 
ledsages af en svag Frembugtning af^Yævet ventralt for Nyregangen, 
antyder Pladsen for denne Gangs øvrige Del. Langs den smalle 
