54 
At Hoffmann ikke bar (og ikke kunde have) iagttaget den 
Mtill. Gang i Forbindelse med Fornyren, blev ovenfor vist. Men 
har han da funden den uden Forbindelse med en Munding i Bug¬ 
hulen? Man skulde i al Fald tro det af følgende Ord: „Kurz nach- 
dem sich der Miiller’sche Gang angelegt hat, findet man, dass sein 
oberes Ende sich mit dem lateralwarts von den Peritonealtrichtern 
des Pronephros gelegenen hoben Peritonealepithel verlbthet und 
nach aussen durchbricht, — Bildung des Ostium abdominale tubæ^)“. 
Men Fortsættelsen synes at vise, at dette Udsagn ikke beror paa 
en virkelig Iagttagelse: „Fig. 21, 22, 23 stellen drei Querschnitte 
eines Embryo aus dem jiingsten Entwickelungsstadium dar, in wel- 
chem das Ostium abdominale tubæ schon vor hånden war,“ og 
Figurforklaringen synes at bekræfte dette, idet den siger: „Drei 
Schnitte durch den vorderen Theil des Mtill. Ganges in s e i n e m 
jiingsten Entwickelungsstadium“. En Tilstand med „Ver- 
lothung“ og uden Ostium har H. altsaa næppe havt! Det existerer 
nemlig heller ikke. Fremdeles: „Die Durchbruchsstelle des letzt- 
genannten liegt gewohnlich in gleicher Hobe oder etwas unterhalb 
des zweiten (hintersten) Peritonealrichters des Pronephros (rigtigt, 
naar man i Stedet for „Durchbruchsstelle“ sætter „Mundung“), 
zuweilen dagegen liegt sie mehr proximalwårts zwischen den beiden 
Trichtern (Fig. 24 und 25)“. Det sidste har jeg aldrig set, og 
det forekommer mig ganske umuligt, thi saa vilde jo Mundingen 
komme til at ligge inde i Glomerulus’s Kapsel! 
Hvad der derefter siges om, at Pronephros begynder at redu¬ 
ceres samtidig med Dannelsen af Ostium, og at den Miillerske 
Glomerulus bliver fuldstændig afsnøret fra Krophulen, er heller ikke 
korrekt; ligeledes heller ikke, at det høje Epithel paa Prone¬ 
phros bidrager sit til Forstørrelsen af Mundingen af den Miill. 
Gang; det Epithel, som her spiller en Rolle, ligger ikke paa selve 
Fornyren. 
O Forbilledet er her ganske tydelig Fiirbringer. 
