lige spores. Nyregangeii kan følges næsten i hele sin Længde, dog 
synes den pletvis afbrudt, og i hvert Fald er den ganske atrofisk 
indtil noget foran Aortarøddernes Forening; herfra faar den tydeligt 
Lumen. Paa Fornyrens Peritouealflade er Epithelet blevet særlig 
udviklet: Cellerne ere kubiske eller endog cylindriske, temmelig store 
og med ganske tætstillede Kjærner, uden Fimrehaar, og bl. a. derved 
forskjellige fra Tragtmuiidingens Epithel; dette høje Epithel strækker 
sig ventralt for Fornyren over paa Kropvæggen lige til Bunden af 
det Krophuleparti, hvori Glomerulus rager ind, og Lungernes forreste 
Del ligger (sig. Fig. 35). ^foget bagved Glomerulus, hvor Fornyrens 
Omfang bliver mindre, begrænses det høje Epithel til Fornyrens 
ventrale Del og den nærmeste tilstødende Del af Kropvæggen; det 
gaar altsaa over i en smal Stribe, • og meget snart blive dennes 
Celler smaa og runde, saa at Striben paa Tværsnittene kun kan 
erkjendes ved Cellernes tætte Sammenhobning og stærkere Farvning; 
i denne Form kan nu Striben følges langs den ventrale Flade af 
Larvenyrens smalle Del, hvor den efterhaanden rykker mere og 
mere ud til Siden (Fig. 36); snart er den tydelig, snart meget 
utydelig, saa at den, om end mindre udpræget, viser en lignende 
„Perlesnorformsom den tilsvarende Dannelse hos unge Triton-Larver. 
Dette Anlæg til den „Miillerske Liste “ rykker i Mesonephros- 
Regionen helt udenfor Nyren (Fig. 37) og kan nu forfølges videre 
bagtil i Peritonealepithelet, lateralt for Nyren til henimod dennes 
Bagende, hvor den ligger langt fra Nyregangen, som er lejret noget 
inde i Nyrens Masse; endelig rykker den om paa Ventralsiden 
(Fig. 38) og kommer samtidig nærmere til Nyregangen; hvor denne 
træder ind i Kloakens Væg, ses neden under den Fortsættelsen af 
den „Miill. Liste“ i Form af et ganske skarpt begrænset Vævparti 
med tætstillede og stærkt farvede Elementer (Fig. 39). 
En anden Larve ((^) af ganske tilsvarende Ydre viser Reduk¬ 
tionen af Fornyren betydelig videre fremskreden; dens Volumen er 
meget formindsket, alle Tragte ere forsvundne, og indenfor det 
høje Epithel paa Fornyren har der dannet sig en Bindevævsmasse, 
der altsaa beklæder den aborterende Fornyres lymfoide Væv, hvori 
