stændig Heiifaldeii, at ingen Nydannelse kan tænkes at udgaa 
fra den, og længere bagtil er Afstanden fra den Miillerske Liste 
saa stor, at Umuligbeden af, at nogen Del af Nyregangen skulde 
kunne naa hen til denne, er umiddelbart indlysende. 
De beskrevne Stadier ere alle opdragne i Fangenskab og ud¬ 
viklede af Æg, som blev indsamlede i April; i Løbet af Juni og 
Begyndelsen af Juli var Forvandlingen afsluttet. Desværre har jeg 
undladt at kontrollere mine Resultater ved Sammenligning med 
Larvestadier, indfangede i Naturen: jeg anser det ikke for usand¬ 
synligt, at selve den Miillerske Gang vil kunne optræde inden For¬ 
vandlingens Afslutning hos Dyr, der leve under naturlige Forhold. 
Først da jeg fandt det noget besværligt at holde mine i Fangen¬ 
skab udviklede Smaafrøer i Live, fortsatte jeg Undersøgelsen paa 
nyforvandlede Unger , som jeg (fra Begyndelsen af Juni af) ind¬ 
samlede i Omegnen. 
Hos 3 saadanne i det Frie forvandlede Smaafrøer paa 13—13^/2 
Mm. Længde fra Snudespids til Gat (<? og J) viser Fornyren sig 
i forskjellig Grad reduceret; hos de to mindste er den fuldstændig 
aborteret til en ganske ubetydelig Vævrest uden Spor af Kanaler 
eller Tragte, hos den største er den ret anselig, med kjendelige, 
Rester af degenererede Gangslyngninger og tillige med Spor af den 
forreste Tragt. Nyregangens forreste Del er helt aborteret, først i 
Nærheden af Mesonephros viser den sig som en tynd, degenererende 
Stræng og bliver først et udviklet Rør ved Mesonephros — altsaa 
som i de sidst beskrevne Stadier. Den Miillerske Gang er be¬ 
tydelig videre udviklet: det høje Peritonealepithel paa Fornyren 
har nemlig foldet sig til en temmelig dyb og omfangsrig Rende 
(Fig. 46), der begynder noget foran Glomerulus og (efter 11 Snits 
Forløb) umiddelbart foran denne lukkes til et temmelig vidt Rør, 
der saa kan følges en Strækning langs Larvenyrens smalle Del, 
netop hvor tidligere saas den Miillerske Liste; Røret tager hurtig 
af i Vidde, antager saa Form af en Stræng, der efterhaanden bliver 
meget tynd og sluttelig taber sig imellem Cellerne i den Miillerske 
Liste, hos det- Exemplar, hvor Fornyren er mindst reduceret, inden 
