61 
Som Eesultater kunne vi for An urerne fastslaa følgende: 
1) Den Miillerske Gang udvikler sig éns hos begge Kjøn. 
2) Den Mullerske Gang dannes uden nogetsomhelst Bidrag fra 
Nyregangen. 
3) Selve Gangen har som Forløber en „Miillersk Liste“, der ud¬ 
vikler sig af Peritonealepithelet. 
4) Peritonealepithelet danner direkte ved Indfoldning den forreste 
Del af den Miillerske Gang; dens øvrige Del synes dels at op- 
staa ved en direkte Væxt bagtil af denne forreste Del, dels 
ved Bidrag fra Celler i den Miillerske Liste og fra dennes 
Epithel; i alle Tilfælde er hele Gangen alene et Derivat af 
Peritonealepithelet. 
5) Udhulingen af den strængformige Del af Anlægget synes at 
begynde pletvis. 
Af de faa i Literaturen foreliggende Oplysninger om Udviklingen 
af An urern es Miillerske Gange skyldes de ældste A. SchneiderU. 
Hans Meddelelse har Form af et kort Keferat, som jeg skal gjengive 
in extenso: „Bei den Frosclien liegt der vordere Theil des Wolff’schen 
Ganges, welcher vom eigentlichen Wolff’schen Korper bis zum 
Knåuel reicht, an dem Schenkel der Aorta und beschreibt der 
Aorta und dem Sympathicus folgend eineii Bogen. Wenn die Vor- 
derextremitaten der Larve frei geworden sind, noch ehe der Larven¬ 
mund schwindet, beginnt der Wolff’sche Gang an dieser Stelle sich 
von der Aorta zu entfernen und liegt schliesslich in der Sehne seines 
frilheren Bogens. Gleichzeitig bilden sich um den '\Volff‘’schen 
Gang junge Zellen. Wabrend nun die vordere Strecke des 
'\Volff”schen Ganges schwindet, entsleht aus den jungen Zellen der 
Miillersche Gang. An dieser vorde ren Strecke sieht man 
de u M ill 1 e r ’ s c h e n u n d AV o 1 f f ’ s c h e n G a n g n i e m a 1 s n e b e n 
einander entwickeltDie weiteren Schicksale des Aliiller’schen 
O Uber die Miillerschen Giinge der Urodeleii und Anuren. Centralblatt 
flir die mediriuischen AVissenschaften. 15. Jan. 1876. p. 33 (skrevet 
Dec. 1875). 
*) Udhævet af mig. 
