63 
Wolff’schen Ganges endigt, uach vorn sich bis ziim Pronepliros 
fortsetzt und mit seinem ebenfalls gesclilossenen Vorderende mit 
dem erhobten Peritonealepithel des Pronepliros sich verlbthet hat, 
ist der Miiller’sche Gang, beide Gange gliedern sich vollstandig von 
einander ab. Nur eiii kleines Stiick des MiillePschen Ganges ent- 
steht also durch Abspaltung von dem urspriinglichen Segmental- 
gang, der iibrige bei Weitem grossere Theil, d. i. das ganze Ostium 
abdominale tubæ sowie der ganze nach hinten bis zur Kloake sich 
fortsetzende Theil, legt sich durch Neubildung an“. Af det cite¬ 
rede Stykke er Alt, hvad der angaar Spaltningen, og dermed Nyre¬ 
gangens (Segmeutalgangens) Deltagelse i Dannelsen, saa vel som 
Forbindelsen mellem det høje Peritonealepithel og den aborterende 
Forende af Nyregangen fuldkommen opfundet; det kan aldeles ikke 
være iagttaget; og der findes da heller ikke en eneste Figur, be¬ 
regnet paa at vise disse Forhold. Derefter lader H. naturligvis 
den forreste blinde Ende af den ved Spaltning opstaaede Miillerske 
Gang „bryde igjennem“ det høje Epithel og altsaa faa en Aabning 
i Krophulen; denne skal imidlertid ikke være eller blive til Ostium 
tubæ; men nu lader han det høje Epithel foran dette Sted danne 
en Kanal, der fortsætter den Miillerske Gang videre fortil ad Krop¬ 
væggen, rundt om Lungens Forende, og aabner sig forneden i Krop¬ 
hulen, hvorved altsaa det Parti dannes, som jeg ovenfor har omtalt for 
Buto, og som Hoffmann finder baade hos Rana og Bufo. Senere 
skal atter det meste af denne Kanalstrækning aabne sig og forsvinde 
(1. c. p. 597—98), for at Ostium abdominale kan komme til at ligge 
der, hvor Wiedersheim angiver dens Plads hos Rana. Af 
disse anførte Forhold behøver jeg ikke nærmere at gaa ind paa 
„Gjennembruddet‘‘; det er ligesaa lidt som Spaltningen iagttaget; 
men Antagelsen af den sidste medfører Antagelsen af et saadant 
Gjennembrud. Hvad det øvrige angaar, er der ingen Tvivl om, at 
Hoffmann ikke af Selvsyn kjender Beliggenheden af Ostium tubæ hos 
den voxne; i modsat Fald vilde han have sparet sig den mærkelige 
O I. Ecker’s Anatomie des Frosches. 
