166 
♦ 
Del af Bægerets indre Overflade og springer ikke ret langt frem i 
dette. Den tynde, membranøse Del, som er fæstet til den opad- 
vendende Overflade af dette, ses bedst i et ganske tomt Bæger. 
(Tab. V., Dig. 5, 13). 
16) Campauiilaria rerticillata. (L.) 
Hincks Op. cit. pag 167.’ 
(Tab. V, Fig. 1—5). 
Naar Driesch (Op. cit. pag. 217—19) betegner Hydranthernes 
Stilling som „annahernd quirlig“, maa jeg bertil bemærke, at 
denne kransformige Ordning meget ofte er høist tvivlsom. Paa 
det i Fig. 1 afbildede Stykke ses saaledes kun to, i forskjellig 
Højde siddende Hydranther, medens de øvrige, til samme Krans 
børende, bave deres Plads meget bøjere oppe. Driescb siger end¬ 
videre om de Hovedstammen og Sidegrenene sammensættende Eør: 
„Icb babe niemals eine Kommunikation dieser Kobren entdecken 
k6nnen“, og „Eine etwaige Verscbmelzung oder Gabelung der 
Kobren* des Seitenastes babe icb ebensowenig wie am Hauptstamm 
beobacbtet^. Imidlertid findes saadanne Anastomoser mellem bver 
to Naborør baade i Hovedstammen og i Sidegrenene gjennem 
Rørenes bele Længde og gjentage sig med en Afstand af omtrent 
3 Mm. (Tab. V., Fig. 1, 3). Der findes altsaa ligesaa mange 
Anastomoserækker som Eør. Anastomoserne vise ingen kransformig 
Ordning. En Sidegren dannes nu ved, at 3—4 af Hovedstammens 
5—6 Eør udsende nye Rør, som efter at have delt sig eller ind- 
gaaet anastomoserende Forbindelser med hinanden blive til de 
parallele Rør i Sidegrenen. Ofte udspringe to af Sidegrenens Eør 
fra et enkelt af Hovedstammens. Sidegrenens Grundrør kunne nu 
udspringe i meget forskjellig indbyrdes Højde, og ofte kan man 
saaledes se et eller flere af dem, som udspringe meget bøjere oppe 
eller meget lavere nede end Sidegrenen. I det hele taget foregaar 
Dannelsen af disse Sidegrene paa en meget uregelmæssig (Tab. V., 
Fig. 2,4) og i de enkelte Grene temmelig forskjellig Maade og 
