184 
Stamme og Grene og til hinanden indbyrdes uden at tage Hensyn til 
deres Form eller til Laaget, som i Almindelighed er bleven overset. 
Et zoologisk System, bygget paa det Slags Karakterer, vilde ganske 
svare til et Plantesystem, i hvilket man kun tog Hensyn til Blom¬ 
sterstandene og ikke til Bygningen af de enkelte Blomster. I begge 
Tilfælde vilde Slægten komme til at indeholde et Antal heterogene 
Former. Der kan næppe være nogen Meningsforskjel om, at kon¬ 
stante Forskjelligheder i Enkeltindividernes, altsaa i det her fore¬ 
liggende Tilfælde i Hydrothekernes eller Hydranthernes, Bygning 
først og fremmest bør benyttes som systematiske Mærker, og at 
man først, hvis saadanne ikke ere at finde, bør benytte Koloni¬ 
formen eller Væxtmaaden. Gjennemgaar man nu de paa Koloni¬ 
formen eller Væxtmaaden baserede Slægter, vil man finde, at de 
samme Hydrothekformer gaa igjen gjennem dem alle, saa at de 
alle indeholde flere eller færre heterogene Arter. Hvis man derfor 
skal kunne naa til en naturlig Ordning af denne Families Former, 
vil en fuldstændig Eevision være nødvendig. Paa dette Sted skal 
jeg kun udføre en saadan for de grønlandske Arter. 
Ogsaa Gonothekernes Form og Forhold er bleven benyttet til 
Karakteristik af Slægter, enten alene eller i Forbindelse med 
andre Karakterer, saaledes i Slægterne Diphasia og Sertularella. 
Saaledes skulle Arterne af Slægten Sertularella have Gonotheker 
med Tværringe eller Tværbælter og Arterne af Slægten Diphasia et 
saakaldt indre „Marsupium“, det vil sige et Kum over Gonotheket, 
dannet af mere eller mindre inderligt forbundne Torne eller Frem¬ 
spring. Om nu end Gonothekerne ere saaledes byggede hos et 
stort Antal Arter i disse Slægter, saa er dette Forhold dog ingen¬ 
lunde konstant. Et saadant indre „Marsupium“ træffe vi saaledes 
ogsaa hos Sertularella tamarisca L. og hos Sertularia coronifera 
Allm. (Journ. Linn. Soc., Zool. Vol. XII, pag. 268), og ringede 
Gonotheker have vi til Exernpel hos Dictyocladium dichotomum 
Allm. og Thecocladium jlabellum Allm. (Challenger Zool. XXIII, 
pag. 77 og 81), som begge synes at maatte henføres til 2'hujaria. 
De paalideligste Slægtskarakterer ere nu efter min Undersøgelse 
