187 
pag. 64), som til Sertularia henregner de Arter, vis Internodier 
bære 1—2 Par Hydrotheker, medens de hos Thujaria skulle bære 
mange Par. Efter denne Definition høre Sertularia argentea og 
Sertularia cupressina til Thujaria. Da der imidlertid ogsaa findes 
Arter, hvis Internodier bære 3, 4, 5, 6 o. s. v. Hydrothekpar, saa 
er denne Forskjel ligesaa relativ som de øvrige, og denne 
Definition er da heller ikke bleven modtaget med sønderlig stor 
Begejstring. For Øjeblikket er Forholdet derfor saaledes, at hver 
Forfatter omtrent har sin egen Opfattelse af Grændsen mellem de 
to Slægter. 
M de britiske Arter, som Hincks i sit klassiske Værk hen¬ 
fører til Slægten Sertularia, ere flere senere bievne henførte til 
andre Slægter. Saaledes er Sertularia fusca Johnst. bleven henført 
til Slægten Selaginopsis , som karakteriseres ved, at Hydrothekerne 
ere ordnede i flere end to Kækker. Ligeledes ere S. abietina og 
S. Jilicula henførte til den af Kirchenpauer opstillede Slægt Ahieti- 
naria, som vi senere nærmere skulle omtale. Med Undtagelse af 
S. operculata have de øvrige britiske og nærstaaende nordiske 
Arter {S. pumila, S. gracilis, S. argentea, S. cupressina og 
S. tenera) den samme, meget karakteristiske Bygning af Hydro- 
theket, der, som vi senere skulle se, er grundforskjellig fra den 
Hydrothekbygning, som vi træffe hos de nordiske lliujaria-kri^Y. 
Den samme Bygning af Hydrotheket træffes nu ogsaa hos Flertallet 
af de Arter, som de tidligere Forfattere have henført til Slægten 
Sertularia. Vi kunne da definere Slægten Sertularia paa følgende 
Maade: Hydrothekmundingen er paa den ydre (abcauline) Side 
forsynet med en dyb Bugt, i hvilken det klapformige Laa'g er 
befæstet, paa den modstaaende (adcauline) Side findes et fortyndet 
Parti („Kraven“) af en lignende Form som den omtalte Bugt. 
Det ser derfor ud, som om Mundingen paa hver Side var forsynet 
med et tandformigt eller trekantet Fremspring, og som om der 
mellem disse paa den indvendige Side var udspændt en tynd 
Membran. Dette membranlignende Parti er i Almindelighed 
overset af Forfatterne, som hos Arter af denne Slægt skildre 
