188 
og afbilde Mundingen som tolæbet eller totandet. Hos et 
Antal Arter er nu denne fortyndede Del af Væggen, som vi ville 
betegne som „Kraven“, set af Allman og Marktanner-Turneretscher, 
som imidlertid begge have misforstaaet den, idet de opfatte den 
som en Laagklap, der er bestemt til i Forening med det virkelige 
Laag at lukke Mundingen paa samme Maade som Laagklapperue 
hos en Sertularella-Ai'i. Saaledes siger Allman (Memoirs Mus. 
Comp. Zoology, Vol. V, 1877, Nr. 2, pag. 25) om Mundingen hos 
Sertularia distans: „The orifice of the hydrotheca is cut off 
obliquely above and below, so as to present two broad lateral 
teeth, and the intervals between these are closed by two thin 
membraneous valves. Each of these valves is composed of delicate 
superimposed laminæ, which may be usually seen partially separa¬ 
ted from one another as thin exfoliating films“. Den sidste Del 
af denne Beskrivelse viser ^ at Forfatteren har undersøgt Individer, 
som have været Gjenstand for Fornyelse, da han ellers ikke kunde 
have fundet flere Laagplader over hinanden. Marktanner-Turne- 
retscher skildrer Bygningen af disse Hydrotheker saaledes: „Hydro- 
theke, deren Miindung zwei mehr minder deutliche Zahne tragt 
zwischen denen vom Miindungsrand der Hydrothek entspringend 
zwei sehr zarte, hautige Membranen ausgespannt sind“. Længere 
henne betegner han disse Membraner som „.eine(r) aus zwei 
Klappen gebildete(n) Schutzvorrichtung“ (Op. cit. pag. 238). Denne 
Bygning af Munding og Laag har han nu fundet hos Sertularia 
pumila og et Antal nærstaaende Arter, som Lamouroux (Histoire 
d. Polypiers coralligénes, 1816, pag. 175) paa Grund af deres 
modsatte Hydrotheker henfører eller vilde have henført til Slægten 
Dynamena, og han foreslaar at gjenoplive dette kasserede Slægt¬ 
navn og benytte det for de Arter, hvis Hydrotheker vise den om¬ 
talte Bygning. Imidlertid have nu ikke blot de Arter, som Mark- 
tanner-Turneretscher henfører til Slægten Dynamena, men ogsaa 
de øvrige Arter af Slægten Sertularia, saaledes som vi her have 
defineret den, en saadan „Krave“, som af denne Forfatter med 
Urette er bleven opfattet som en Laagmembran. Derimod findes 
