190 
tydeligt hos Sertularia tenera (Levinsen Op. cit. Tab. 1, 
Fig. 4). 
41) Sertularia tenera. G. O. Sars. 
Sertularia tenera G. O. Sars. Vidensk. Selskabs Forhandl, Christiania, 
1873, pag. 108. 
Sertularia arctica Allman. Journ. Linn. Soc. Zool. Vol. XII, 1876 
pag. 264. 
Sertularia Dijmphnæ Bergh. Op. cit. pag. 385. 
Sertularia argentea Bergh. Op. cit. pag. 335. 
Et Antal Smaakolonier fra Egedesminde (Olrik); Dybde 30 — 
50 Favne. Frederikshaab (Hincks); Dybde 100 Favne. 
Øvrige Udbredning: Kara-Havet, Spitsbergen, Norge, Danmark. 
42) Sertularia Fabricii nov. sp. 
Sertularia fastigiata. Fabricius (non Linné) Fauna groenl. Nr. 458. 
Sertularia cupressina Fabricii Manuscripter, 3. Hefte, Nr. 388. 
Sertularia argentea Winther. Op, cit. pag. 278. 
(Tab. VI, Fig. 14-17.) 
Colonia spiralitorta, dextrorsa, seriebus duobus hydrothe- 
carum hydrocauli spiras duas a parte sinistra ad partern dextram 
ascendentes formantibus. Articuli hydrocauli breves, crassi, haud 
multo longiores qvam latiores, sulcis distinctis sejuncti ramo singulo 
asymmetrico cum hydrocaulo angulum acutum (c. 45 °) formante 
modo instructi. Rarni, qvorum internodia paribus hydrothecarum 
3—11 instructa sunt, secimdum ordinem 6:1 (hine et illinc 5:1) 
distributi sunt, ramo sexto supra rarnum primum sito. Hydrothecæ, 
qvarum in hydrocaulo ternæ inter ramos binos ejusdem spiræ sitæ 
sunt, magnæ, paulo modo inæqvilaterales, a utroqve superficie rami 
eandem prope faciem præbentes. Rami in superiore modo parte 
coloniæ integri sunt, in majore parte inferiore internodia modo 
M Da Bergh hos denne Art har fundet Laaget, beskriver han den som 
ny under Navnet S. Dijmjplinæ (Dijmphna-Togtets zool.-bot. Udbytte. 
1887, pag. 335, Tab. XXVIII, Fig. 3). 1 Afbildningen af Mundingen 
lader han med Urette det fortyndede Parti fortsætte sig ud over de 
to «Tænder», og Laaget, hvis Basaldel i Virkeligheden udfylder hele 
Mellemrummet mellem »Tænderne«, er i hans Afbildning kun fæstet 
paa et enkelt Punkt, 
