198 
hydrotliecis triserialibus et in cingula regularia trausversa dispositis 
obsitis. Hydrotliecæ in maxima longitudine cum ramo concretæ, 
apertura fere horizontali. Gonotbecæ in superiore parte carinis octo 
brevibns in cornua desinentibus, per paria dispositis instrnctæ sunt. 
Hovedaxen er ved brune, ikke meget dybe Kingfurer, delt i 
et Antal korte Led, som hver bærer en Gren, der ved Grunden er 
forsynet med en brun Plet. Arten afviger fra alle hidtil beskrevne 
Arter af denne Slægt ved, at dens Hydrotheker ere ordnede i tre 
Længderækker, og den vilde altsaa efter det almindelige Klassifikations¬ 
princip blive henført til Slægten Selaginopsis. En anden Art med 
Hydrothekerne ordnede i tre Længderækker er Selaginopsis irise- 
rialis (Annals nat. hist. V. S. Vol. II, pag. 435), som imidlertid er 
en Art af Slægten Thujaria. De krandsstillede Hydrotheker ere i 
største Delen af deres Længde sammenvoxne med Grenen og 
rage kun frit frem med en yderst kort Endedel. Mundingen er 
næsten vandret. 
En enkelt Koloni fra Davisstrædet, 65° 22 N.B. — 54° 02 Y.L. 
(Wandel). Dybde 66 Fv. 
50) Diphasia abietiiia. (L.) (non Eabr.). 
Sertularia abietina Hiucks Op. cit. pag, 266. 
Abietinaria abietina Kirchenpauer Op. cit. pag. 31. 
(Tab. VII, Pig. 22-25). 
Hos denne Art udmærker Diaphragmets Aabning sig ved en 
ganske ejendommelig Bygning. Det er en meget langstrakt 
Spalte. der, hvad der synes at være Kegel i denne Familie, 
begynder i selve Diaphragmets Kand. Dens inderste Del er videre, 
afrundet og omgivet af en opstaaende Kand, som løber ud i en 
Kreds af korte, fingerlignende Forlængelser. 
Eabricius oplyser i sine Manuskripter, 3die Hefte, pag. 75, 
at hvad han i Fauna groenlandica betegner som Sertularia abietina 
er Crisia ehurnea L. Han siger nemlig om Sertularia eburnea ; 
„Denne Dyrplante har jeg beskreven i min Fauna groenl. pag. 442 
under det falske Navn Sertukma abietina''''. 
