246 
Nogen egentlig Sang synes jeg ikke godt, der kan være Tale 
om lios denne Fugl. Dens Lyd formes aldrig til en Strofe, efter 
hvad jeg har hørt, endnu mindre til et sammenhængende Foredrag. 
Naar den sidder ned lader den høre, dels en langtrukken Lyd 
„pui“, der minder en Del om Blodstjærtens Stemme, dels en 
Kække Lyd, der meget ligner Gulspurvens Sang indtil den lange 
Slutningstone. I Flugten udstøder den en Lyd, der vanskelig 
lader sig gjengive med Ord, men meget ligner den Lyd, den lille 
Korsnæb frembringer i Flugten, kommer omtrent i samme Tempo 
og har samme Klang. 
Hvad Dragten angaar, falde mine Iagttagelser væsentlig sam¬ 
men med Hagerups i „Birds of Greenland“ og staa følgelig i 
skarp Modstrid med Holbølls, der for det første øjensynlig mener, 
at alle Hanner have rødt Bryst, for det andet at de tabe dette i 
Yngletiden, og for det tredie, at de atter faa det om Efteraaret. 
Efter mine Erfaringer har et forholdsvis ringe Antal af alle 
Fuglene rødt Bryst; de, der have det, beholde det i alle Tilfælde 
Juni Maaned over; om Efteraaret træffes ingen Fugle med rødt 
Bryst. Alle de Fugle, jeg saa og skød om Efteraaret, havde smuk 
rød Pande, om end af mindre stærk Farve end om Foraaret. 
21. April 1891 saas nogle, der øjensynligt vare i Overgangs¬ 
dragt, idet den røde Farve paa Brystet var begyndt, men endnu 
ikke saa udviklet, som man træffer det om Sommeren. 
Naar Holbøll skriver, at den „i Juni ved sin Eedeplads 
.er meget sky“, strider det fuldstændigt mod mine 
Iagttagelser; den er i denne Tid ligesaa tillidsfuld som ellers. 
Plectrophanes nivalis L. 
Sneveiiing. 
Den ynglede almindelig overalt omkring Ivigtut, trak bort 
om Vinteren. 
Var almindelig hele Sommeren ved Arsuk, hvor den ynglede. 
I 1890 saas den første Gang her 5. April (en enkelt), derpaa 
