Bidrag til Opfattelsen al Polydaktyli hos 
Pattedyrene. 
Af 
Dr. fj, E, V, Boas, 
(Hertil Tab. I.) 
De udførlige og klare Bemærkninger, som Gegenbaiir for et Par 
Aar siden fremsatte om Polydaktyli hos Pattedyrene^), har paa en 
heldig Maade pointeret det, hvorpaa det ved den morphologiske 
Vurdering af overtallige Tæer kommer an, og har da bl. a. fast- 
slaaet, at den Omstændighed at en overtallig Taa — hos Pattedyr, 
der normalt besidder færre end 5 Tæer — optræder paa et Sted 
af Poden, hvor der hos andre Pattedyr normalt findes en Taa, 
ingenlunde er tilstrækkelig til at man tør erklære Tilfældet for et 
atavistisk Tilbageslag. De Iagttagelser, som i det følgende skal 
meddeles, turde yderligere vise, hvor nødvendig en nøje Prøvelse 
er selv i Tilfælde, hvor Opfattelsen af de omtalte Dele som ata¬ 
vistiske synes særlig nærliggende. 
I sin Afliandling om Hipparion beskrev Hensel^) i 1861 
nogle Tilfælde af overtallige Tæer paa Siden af Poden hos Hesten, 
som han tydede som atavistiske. ♦ Siden da har det været gængs 
at betragte enhver Udvikling af en overtallig Taa paa dette Sted 
0 Kritische Bemerkiingen iiber Polydactylie als Atavismus, i: Morph. 
Jahrb. VI p. 584—596. 
Abh. d. Konigl. Akad. d. AViss. z. Berlin aus d. J. 1860 p. 69—78. 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1883. 
1 
