27 
Grinden tager saavel sin Hørelse som sit Syn tilhjælp for at 
undliv Faren, er jo ogsaa ganske sandsynligt. 
Er Strømmen ugunstig for Drivningen lienimod den Hvalvaag, 
hvor Grinden agtes dræbt, saa bliver den „gjemt“, o; holdt paa 
en Bugt, hvor der er ingen eller kun liden Strøm, indtil det gun¬ 
stige Strømfald indtræder. Paa samme Maade forholdes, naar man 
af andre Grunde, f. Ex. utilstrækkeligt Baadeantal eller altfor kort 
Dagslys, udsætter sig for at tabe Grinden paa Veieii til Hval- 
vaagen, hvor man ogsaa undertiden gjemmer Grinden af samme 
Aarsag. 
Naar en Grind „gjemmes“, „grindes“ den, o: ligger ganske 
rolig, sammenstuvet paa en lille Plet, ligesom det kunde være en 
Flok Faar. I det Hele taget er Drivning af en Grind meget lig 
Drivningen af en Faareflok. Det er et interessant Syn, naar 
man fra et ophøiet Sted paa Land kan betragte en Grind, der 
„grindes“. Af og til staae nogle af Hvalerne lodret i Yeiret med 
Hovedet udenfor Vandet og ligesom see sig om; andre tlyde rolig 
ovenpaa Vandet. — Den største Del af Flokken svømmer i en 
Kundkreds, stuvende sig sammen, saa at enkelte Hvaler i Midten 
af Flokken have Møie med at slippe under Vandet. Man kan da 
ogsaa roe ganske tæt hen til den og betragte de enkelte Hvalers 
Bevægelser i Nærheden. Ikke sjelden lægger en Grind sig til at 
„grindes“ under selve Drivningen. Om Natten ligger Grinden 
rolig og „grindes“, men saasnart Dagen gryer, bliver den urolig, 
og da gjelder det om for Baadene at være agtpaagiveude, at den 
ikke skal smutte bort. 
I Almindelighed svømmer Grinden i Vandskorpen, men under¬ 
tiden dukker hele Flokken under Havfladen („kåvar“), men kommer 
da i Keglen tilsyne igjen inden 5 Minutters Forløb. Man kan 
see paa de opstigende Luftblærer, i hvilken Ketning Grinden gaaer 
under Vandet. 
■ Naar Flokken „grindes“, hører man af og til en Hval give 
en pibende Lyd fra sig. Den samme Lyd høres altid, naar den 
er „kava“ under Vandet, forsaavidt Flokken er under Baadene. 
